ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" серпня 2026 р. справа №200/7814/25

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у справі № 200/7814/25 за розглядом апеляційних скарг ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року (головуючий суддя І інстанції Олішевська В.В.), складеного в повному обсязі 13 січня 2025 року, у справі № 200/7814/25 за позовом ОСОБА_1 до Служби безпеки України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльність, визнання протиправними дії, стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі – позивач) звернулась до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 в якому просила суд:
- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 22.09.2017 до 28.02.2018 включно відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року;
- стягнути індексації грошового забезпечення за період з 22.09.2017 до 28.02.2018 включно у розмірі 21738,84 грн;
- визнати протиправною бездіяльність щодо ненарахування та невиплати у повному розмірі індексації грошового забезпечення з 01.03.2018 до 07.05.2021 із застосуванням щомісячної фіксованої індексації-різниці відповідно до абзаців 4,6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078;
- стягнути фіксованої індексації-різниці грошового забезпечення з 01.03.2018 до 07.05.2021 у розмірі 170607,51 грн;\- визнання протиправними дії щодо нарахування та виплати грошової компенсації за щорічні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2021 роки без врахування всіх складових грошового забезпечення;
- стягнути грошової компенсації за щорічні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2021 роки з урахуванням виплачених сум у розмірі 27626,47 грн.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2026 року позовні вимоги задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 22.09.2017 до 28.02.2018 включно відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 22.09.2017 до 28.02.2018 включно відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.
Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати виплатити ОСОБА_1 індексації-різниці грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 у фіксованій величині із розрахунку 1808,49 грн на місяць за період з 01.03.2018 до 07.05.2021 у загальному розмірі 66914,13 грн.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю грошового забезпечення, відповідно до приписів абзаців 3, 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року № 1078 у фіксованій величині із розрахунку 1808,49 грн на місяць за період з 01.03.2018 до 07.05.2021 у загальному розмірі 67322,50 грн.
Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 грошової компенсації за щорічні додаткові відпустки, як учаснику бойових дій за період з 2017 по 2021 роки без врахування всіх складових грошового забезпечення.
Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 70 днів додаткової відпустки, як учаснику бойових дій за період 2017 – 2021 роки при звільненні з урахуванням у складі місячного грошового забезпечення грошової винагороди за участь в АТО/ООС, враховуючи вже виплачені суми.
В іншій частині позовних вимог – відмовлено. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовільнити. 
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позовних вимог. 
Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 28 травня 2026 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та Військової частини НОМЕР_1 – залишено без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 13 січня 2025 року у справі № 200/7814/25– залишено без змін.
Позивач звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат. Заявник просив стягнути на його користь суму понесених судових витрат на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн.
Представники сторін в судове засідання не викликались, про розгляд справи повідомлялись належним чином.
Суд, перевірив матеріали справи, вважає за необхідне частково задовольнити вищевказану заяву, з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Частиною 3 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Згідно з ч. 4 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
При цьому, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Враховуючи викладене, фактично понесені стороною, на користь якої ухвалено судове рішення в адміністративній справі, витрати на правову допомогу у такій справі підлягають компенсації за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на підставі рішення суду.
Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
На підтвердження понесених судових витрат в частині надання адвокатом правничої допомоги заявником надано ордер, акт про надання послуг, договір №23/25, додаткова угода від 14 січня 2026 року, розрахункова квитанція на оплату за договором про надання правничої допомоги на 20 000,00 грн.
Позивач вважає, що витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000,00 грн. мають бути стягнуті з відповідача.
Суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг та умовами договору.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема ,заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Перевіривши зміст наведених документів, суд звертає увагу, що заявлені до відшкодування витрати на професійну правничу допомогу за вказані послуги вартістю 20 000,00 грн. не є співмірними зі складністю справи (протиправність дій щодо ненарахування та невиплату індексації грошового забезпечення), відтак, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви, а розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає відшкодуванню позивачу за період розгляду справи в суді апеляційної інстанції у співмірності до наданих послуг, на переконання колегії суддів, становить 2 000,00 грн.
Керуючись ст. 134, 139, 252, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 000,00 (дві тисячі) грн. 
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена у касаційному порядку встановленому ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 11 серпня 2026 року.

Судді А.В. Гайдар
А.А. Блохін
Е.Г. Казначеєв