П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 127/20221/26 Головуючий суддя 1-ої інстанції - Гуменюк К.П. 
Суддя-доповідач - Полотнянко Ю.П. 
18 вересня 2026 року м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Полотнянка Ю.П. 
суддів: Смілянця Е. С.  Драчук Т. О. , 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови командира взводу 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Голуба Дмитра Олександровича серії ЕНА №7240180 від 22 травня 2026 року про накладення адміністративного стяг, 
В С Т А Н О В И В :
09.06.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови командира взводу 2 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Вінницькій області старшого лейтенанта поліції Голуба Дмитра Олександровича серії ЕНА №7240180 від 22 травня 2026 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, зафіксоване не в автоматичному режимі.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 12.06.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано позивачу для усунення недоліків, вказаних в ухвалі, строк, тривалістю десять днів з дня отримання копії цієї ухвали. Суд дійшов висновку, що наведені у позовній заяві підстави пропущення строку звернення до суду є неповажними.
22 червня 2026 року представником позивача подано до суду заяву про усунення недоліків та поновлення пропущеного строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.06.2026 позовну заяву повернуто позивачу.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та направити справу на розгляд суду першої інстанції.
З урахуванням положень п.3 ст.294, ч.2 ст.312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1, 2 ст.122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Частиною третьою статті 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.
За змістом ч.2 ст.286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Положеннями статті 289 КУпАП встановлено, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 1322 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.
Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Частиною другою цієї статті визначено, що у разі, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного звернення до адміністративного суду та підтверджені належними доказами.
Таким чином, для вирішення питання про наявність або відсутність пропуску строку звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів особи необхідно з`ясувати, яким саме рішенням, дією чи бездіяльністю порушені права цієї особи, коли розпочався перебіг цього строку.
Отже, з викладених правових норм вбачається, що перебіг процесуального строку звернення особи до суду з адміністративним позовом в порядку статті 286 КАС України починається з дня ухвалення відповідного рішення (постанови) та становить 10 днів.
При цьому, КАС України регламентовано повноваження суду поновити особі строк звернення до суду з адміністративним позовом за наявності поважних причин його пропуску.
Як видно з матеріалів справи, оспорювана постанова була прийнята 22.05.2026, а до суду про її оскарження позивач звернувся 09.06.2026, тобто з пропуском строку звернення до суду, визначеного ч.2 ст.286 КАС України.
При цьому, як на підставу для поновлення пропущеного строку, позивач вказує на те, що 29 травня 2026 року представником Рижого Д.В. було направлено адвокатський запит до Управління патрульної поліції у Вінницькій області щодо надання копії постанови, матеріалів адміністративної справи, відеозаписів із нагрудних відеореєстраторів працівників поліції та інших матеріалів, які стали підставою для винесення постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Відповідь на вказаний запит була отримана представником позивача на електронну пошту 04 червня 2026 року. До отримання вказаних матеріалів сторона позивача не мала об`єктивної можливості належним чином сформувати правову позицію для звернення до суду.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведені підстави пропущення строку звернення до суду є неповажними.
Як слідує з дослідженої судом оспорюваної постанови, така була вручена особисто позивачу ОСОБА_1 22.05.2026, що підтверджується його підписом, який міститься в п.9 цієї постанови. Отже, саме з цього моменту в даному випадку слід рахувати строк для звернення до суду з даним адміністративним позовом.
При цьому, договір про надання правової допомоги між позивачем та адвокатським бюро укладено 26 травня 2026 року, тобто на четвертий день з моменту отримання постанови.
Адвокатський запит до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про надання матеріалів адміністративної справи, на підставі яких було винесено постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, датований 29 травня 2026 року.
З наведеного слідує, що позивач, будучи переконаним у протиправності прийнятого відносно нього суб`єктом владних повноважень рішенням про притягнення до адміністративної відповідальності, мав реальну та об`єктивну можливість своєчасного звернення за правничою допомогою, так само, як і його представник з моменту укладення відповідного договору про надання правової допомоги – своєчасно вчинити активні дії з метою отримання необхідної інформації для формування правової позиції для звернення до суду.
Суд наголошує, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. В даному випадку позивач, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, і нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що наведені ОСОБА_1 причини пропуску строку звернення до суду є неповажними, а тому суд першої інстанції правомірно повернув позивачу позовну заяву.
Колегія суддів відхиляє довід апелянта про те, що оскаржувана ухвала не містить оцінки заяви представника позивача від 22 червня 2026 року.
Так, зі змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що суд першої інстанції безпосередньо зазначив про надходження 22 червня 2026 року заяви про усунення недоліків та поновлення пропущеного строку звернення до суду, навів її зміст та зазначив, що представником позивача у цій заяві повторно наведено обставини, які вже були зазначені у позовній заяві та яким суд надав правову оцінку в ухвалі від 12 червня 2026 року.
Таким чином, твердження апелянта про те, що суд першої інстанції не надав оцінки заяві від 22 червня 2026 року, спростовується безпосередньо змістом оскаржуваної ухвали. Суд не лише встановив факт її подання, а й дослідив наведені у ній підстави для поновлення строку та дійшов висновку про відсутність нових обставин, які могли б бути визнані поважними.
При цьому сама по собі незгода апелянта з правовою оцінкою судом наведених у заяві обставин не свідчить про те, що така заява судом не була розглянута.
У цьому випадку позивачу було надано можливість усунути недоліки позовної заяви шляхом подання заяви про поновлення строку із зазначенням інших підстав його пропуску. Проте подана 22 червня 2026 року заява таких нових підстав не містила. Посилання представника позивача на відсутність недобросовісної поведінки, незначний період пропуску строку та відсутність порушення принципу юридичної визначеності саме по собі не свідчить про наявність об`єктивних, непереборних та незалежних від волі позивача обставин, які перешкоджали своєчасному зверненню до суду.
З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач не виконав вимоги ухвали суду і пропустив строк звернення до суду, у зв`язку з чим позовна заява підлягає поверненню позивачу.
Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення – без змін. 
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 26 червня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Головуючий | | | Полотнянко Ю.П.
Судді | | | Смілянець Е. С.    Драчук Т. О.