Справа № 127/22960/26 
Провадження № 3/127/4562/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 вересня 2026 року | м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою:  АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , підполковника медичної служби, начальника відділення контролю організації та проведення військово-лікарської комісії медичного управління військової частини НОМЕР_1 , за вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -
ВСТАНОВИВ:
Підполковник медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, недбало поставився до військової служби допустивши порушення вимог ст. ст. 1,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, ст. ст. 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, недбало поставився до своїх посадових обов`язків, допустив невиправдане зволікання при направленні свідоцтва про хворобу до НОМЕР_2 РВЛК на затвердження, внаслідок чого ОСОБА_2 , який відповідно до свідоцтва про хворобу від 18.06.2025 № 2025-0617-1423-3447-0 на підставі статті 16а графи II розкладу хвороб не придатний до військової служби, а тому не підлягає призову на військову службу в період мобілізації, не було виключено з військового обліку.
У судове засідання  ОСОБА_1 черговий раз не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
До суду надійшла чергова заява ОСОБА_1 про відкладення судового засідання, у зв`язку із станом здоров`я, а саме госпіталізацією на стаціонарне лікування в кардіологічне відділення, плановий період лікування до 10.09.2026.
Поряд з тим, суд звертає увагу, що ОСОБА_1 на жодне, із попередньо призначених судових засідань, не з`являвся. Так, ОСОБА_1 було подано до суду заяви про відкладення судового засідання призначеного на:
- 13.07.2026 у зв`язку із перебуванням на лікуванні;
- 04.08.2026 у зв`язку із перебуванням на стаціонарному лікуванні;
- 19.08.2026 у зв`язку із необхідністю скористатись правом на захист;
- 03.09.2026 у зв`язку із госпіталізацією на стаціонарне лікування.
За вказаних обставин, враховуючи, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином у встановленому законом порядку, однак у судове засідання не з`явилась, неодноразово просила суд відкласти судові засідання на інші дати, захисника так і не залучив, хоча суд відкладав також і з цією метою судове засідання, тому суд, з метою забезпечення розгляду справи у розумні строки та недопущення спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, керуючись ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, на підставі наявних у справі доказів. Окрім того, ОСОБА_1 скористався правом на подання до суду розгорнутих письмових пояснень у справі про адміністративне правопорушення, а також подав до суду письмові докази.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Поряд з тим, суд враховує письмові пояснення ОСОБА_1 , поданні ним особисто 02.09.2026 через канцелярію Вінницького міського суду Вінницької області, а також подані ним до суду письмові докази. 
Так, згідно поданих до суду письмових пояснень, ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та виклав заперечення, а саме: що безпосередньою причиною призову громадянина ОСОБА_2 стало окреме рішення позаштатної постійно діючої ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 від 11.10.2025 № 2025-1011-1903-4307-7, ухвалене іншим колегіальним органом, а не постанова 11 РВЛК від 21.10.2025, яка на момент призову ще не існувала; що протокол не конкретизує, яку саме норму, обов`язок і строк особисто порушив ОСОБА_1 ; що в матеріалах справи відсутні документи (журнал реєстрації, резолюція, підпис про отримання), які б підтверджували факт особистого отримання ним паперового примірника медичної справи громадянина ОСОБА_2 ; що впровадження інформаційно-комунікаційної системи «Медична інформаційна система Збройних Сил України» (ІКС) у 2025 році супроводжувалося системними технічними збоями та значним навантаженням (близько тисячі опрацьованих свідоцтв). 
Крім того, у письмових заперечення ОСОБА_1 наголошує, що йому не було передано всі документи з результатами проходження військовозобов`язаним медичного огляду (картку обстеження та медичного огляду, висновки лікарів, супровідні документи), у зв`язку із чим він був позбавлений можливості здійснити перевірку відповідного свідоцтва про хворобу від 18.06.2025 № 2025-0617-1423-3447-0. Матеріали справи не містять доказів, які б у встановленому законом порядку та спосіб підтверджували той факт, що ОСОБА_1 були отримані паперові документи медичного огляду ОСОБА_2 , аби він мав практичну можливість здійснити їх перевірку на законність прийнятого рішення, з подальшою їх передачею на затвердження до 11 Регіональної ВЛК.
Головним же є посилання на те, що з 28.07.2025 по 17.08.2025 ОСОБА_1 перебував у щорічній відпустці; що з 11.08.2025 в органі проводились організаційно-штатні заходи; що наказом командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 04.09.2025 № 360 його призначено на посаду начальника відділення контролю організації та проведення військово-лікарської комісії медичного управління військової частини НОМЕР_1 ; що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.09.2025 № 202 ОСОБА_1 з 13.09.2025 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 ; і що наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2025 № 278 його з 15.09.2025 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ). Відтак, за твердженням ОСОБА_1 , починаючи з 13.09.2025 він не обіймав посади голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 , не мав доступу до електронного кабінету ІКС і не мав жодної фактичної можливості вплинути на направлення електронного варіанту свідоцтва, яке відбулося лише 15.10.2025 – через місяць після його вибуття.
Прокурор Щур О.В. в судовому засіданні протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, від 08.06.2026 року відносно ОСОБА_1 підтримав, просив притягнути останнього до адміністративної відповідальності, оскільки, на його переконання, саме на ОСОБА_1 як голову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до його функціональних обов`язків покладено обов`язок забезпечити своєчасне направлення документів до Регіональної ВЛК на затвердження, а невиправдане зволікання з цим призвело до безпідставного не виключення непридатного військовозобов`язаного ОСОБА_2 з військового обліку, а також до призову на військову службу означеної особи, яка за станом здоров`я не підлягала призову.
Дослідивши матеріали справи, врахувавши письмові пояснення ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами наявними у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 08.06.2026; запитом до ІНФОРМАЦІЯ_4 і відповіддю на нього; наказом від 24.01.2025 № 39 та № 40 про створення позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 і призначення ОСОБА_1 її головою; витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.09.2025 № 202; матеріалами щодо руху свідоцтва про хворобу громадянина ОСОБА_2 між ВЛК різних рівнів, включно з листом 11 Регіональної ВЛК, супровідним листом та самим свідоцтвом про хворобу; витягами з наказів від 12.10.2025 № 293 та № 2049М; постановою слідчого Державного бюро розслідувань про закриття кримінального провадження № 62025240040005389; повідомленням ІНФОРМАЦІЯ_5 про кримінальне правопорушення від 14.11.2025 № 7/15564; іншими матеріалами справи. 
Судом встановлено, що паперова копія електронного свідоцтва про хворобу ОСОБА_2 надійшла до постійно-діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 21.06.2025, а вже 24.06.2025, тобто в межах трьох днів, посадовими особами цієї ВЛК опрацьована та передана на затвердження до 11 Регіональної ВЛК, проте лише у паперовій копії електронного документу – тобто в цій частині обов`язок виконано вчасно. Разом з тим, на підставі досліджених матеріалів справи судом встановлено, що постійно-діючою ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 направлено електронний примірник документу свідоцтва про хворобу ОСОБА_2 в електронному кабінеті ВЛК на НОМЕР_2 РВЛК лише 15.10.2025 – тобто із затримкою у майже чотири місяці.
Як вбачається з пункту 2 відповіді на запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.06.2026 № 952/14/10252, свідоцтво про хворобу ОСОБА_2 після оформлення та до моменту направлення на затвердження перебувало на розгляді у голови постійно-діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 . 
А також, як вбачається з пунктів 3 та 4 відповіді на запит до ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.06.2026 № 952/14/10252, 21.06.2025 паперові документи щодо проходження медичного огляду ВЛК громадянином ОСОБА_2 були отримані медичною службою ІНФОРМАЦІЯ_4 в особі військовослужбовця ОСОБА_3 , який передав медичну справу громадянина ОСОБА_2 голові ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_1 . Відповідальним безпосередньо за направлення свідоцтва до 11 Регіональної ВЛК та контроль є голова ВЛК.
Суд також відхиляє доводи ОСОБА_1 про повну відсутність у нього обов`язку забезпечити направлення документа, оскільки відповідно до статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та функціональних обов`язків голови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 саме на нього, як на керівника цього колегіального органу, покладено обов`язок організації його роботи, включно з контролем за своєчасним проходженням документів через інформаційно-комунікаційну систему «Медична інформаційна система Збройних Сил України» (ІКС). Інституційна відповідальність голови ВЛК за організацію роботи комісії не залежить від того, чи довів він факт особистого, власноручного отримання кожного окремого паперового документа.
Поряд з цим суд враховує, що зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення період вчинення правопорушення (18.06.2025–15.10.2025) не відповідає фактичному зайняттю ОСОБА_1 посади голови позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 . Як вбачається з наказу командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_3 » від 04.09.2025 № 360, наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 13.09.2025 № 202 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 15.09.2025 № 278, ОСОБА_1 з 13.09.2025 виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_4 і того ж дня фактично переведено до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ) на іншу посаду, не пов`язану з діяльністю ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 . Отже, починаючи з 13.09.2025 ОСОБА_1 об`єктивно не обіймав посади голови позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Водночас ця обставина не виключає в діяннях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-15 КУпАП в межах періоду з 24.06.2025 по 13.09.2025, протягом якого він обіймав посаду голови позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , мав повноваження та технічну можливість забезпечити своєчасне направлення електронного примірнику свідоцтва про хворобу громадянина ОСОБА_2 до 11 Регіональної ВЛК на затвердження, однак цього не зробив. 
На підставі досліджених матеріалів справи, суд вважає доведеним період, протягом якого ОСОБА_1 вчинено інкриміноване йому військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: з 24.06.2025 по 13.09.2025, протягом якого ОСОБА_1 займав посаду голови позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 . 
Тому аргументи ОСОБА_1 про те, що після 13.09.2025 року він вже не займав посаду голови позаштатної постійно-діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , судом до уваги не приймаються, оскільки ці обставини не впливають на кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП.
Суд також відхиляє аргументи ОСОБА_1 про необхідність доведення причинного зв`язку між його бездіяльністю та наслідками у формі мобілізації гр. ОСОБА_2 , оскільки диспозиція частини 2 статті 172-15 КУпАП, за якою складено протокол про адміністративне правопорушення (диспозиція частини 1 плюс кваліфікуюча ознака частини 2 ст. 172-15 КУпАП) взагалі не передбачає жодних конкретно-визначених наслідків, як-то прямо вбачається з формулювання ч.1 ст. 172-15 КУпАП: «Недбале ставлення військової службової особи до військової служби». А зазначений в письмових запереченнях ОСОБА_1 дискурс про обов`язковість матеріального складу правопорушення при недбалій формі вини – носить суто теоретичний характер та не знаходить свого практичного відображення в положеннях статті 172-15 КУпАП, яка підлягає правозастосуванню під час розгляду судом справи про передбачене нею адміністративне правопорушення. 
Надаючи відповідь на означені аргументи сторони захисту, суд вважає за необхідне зазначити, що оскільки диспозиція частини 2 статті 172-15 не передбачає конкретно визначених суспільно-шкідливих наслідків недбалого ставлення військової службової особи до військової служби, то для наявності в діянні ОСОБА_1 передбаченого нею складу адміністративного правопорушення достатньо настання будь-яких суспільно-шкідливих наслідків. Судом визнано доведеним, що, як вказано в протоколі про адміністративне правопорушення, внаслідок дій підполковника медичної служби ОСОБА_1 громадянин ОСОБА_2 , який відповідно до свідоцтва про хворобу від 18.06.2025 № 2025-0617-1423-3447-0 на підставі статті 16а графи II розкладу хвороб не придатний до військової служби, а тому не підлягає призову на військову службу в період мобілізації, безпідставно не був виключений з військового обліку.
Такий суспільно-шкідливий наслідок, як безпідставне не виключення з військового обліку непридатного до військової служби гр. ОСОБА_2 , мав місце в результаті недбалого ставлення ОСОБА_1 до військової служби саме у період зайняття ним посади голови позаштатної постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 : з 24.06.2025 по 13.09.2025 року. А тому факт подальшої мобілізації гр. ОСОБА_2 на військову службу 12.10.2025 року до військової частини НОМЕР_3 є другим суспільно-шкідливим наслідком, та не є в безпосередньому причинному зв`язку з діянням ОСОБА_1 , оскільки, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення, його настанню також передували дії службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_8 . Проте цей другий наслідок (мобілізація ОСОБА_2 ) не впливає на кваліфікацію діяння ОСОБА_1 за ч.2 ст. 172-15 КУпАП, оскільки діяння ОСОБА_1 було вчинено в період зайняття ним посади з 24.06.2025 по 13.09.2025 року та пов`язане з настанням першого суспільно-шкідливого наслідку, а саме: безпідставного не виключення з військового обліку непридатного до військової служби гр. ОСОБА_2 ..
Посилання ОСОБА_1 про надмірне навантаження в роботі очолюваної ним постійно діючої ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_7 , відхиляється судом, оскільки, як визнано судом доведеним, за весь період перебування ОСОБА_1 на посаді: з 24.06.2025 по 13.09.2025, ним взагалі не було вижито заходів з перевірки та направлення на затвердження до вищестоящої Регіональної ВЛК свідоцтва про хворобу ОСОБА_2 , які, згідно законодавства, мали бути вжиті ним протягом п`яти днів.
Відповідно до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу в.о. Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» на території України, продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 «Про часткову мобілізацію», та Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 «Про загальну мобілізацію».
Згідно із Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні», з 24.02.2022 року в Україні введено воєнний стан, який діє і на даний час.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, тобто недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 ..
ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досяг віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про його неосудність відсутні.
Враховуючи положення ст. 33 КУпАП, при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 665 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ч. 2 ст. 172-15, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665,60 грн на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: