Справа № 464/1460/26
пр.№ 2/464/1683/26 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.07.2026     Сихівський районний суд м.Львова
в складі: головуючого - судді Горбань О.Ю.,
секретар судових засідань Лазар Д.М.,
з участю: 
представник позивача ОСОБА_1 ,
представник відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання батька, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів на протязі багатьох років, сплати індексації за періоди прострочення,
в с т а н о в и в :
Позивач ОСОБА_3 , в інтересах якого діє представник ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про збільшення розміру аліментів на утримання батька з 1500 грн до 5000 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочені аліменти з індексацією за період з 15.09.2019 по 2025 рік. Крім того, просить зобов`язати відповідача вчасно щомісячно оплачувати аліменти і видати судовий наказ про термінове стягнення коштів для термінового лікування та реабілітаційних заходів для покращення положення хворого.
Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідачка є дочкою позивача, на підставі рішення Сихівського районного суду м.Львова від 19.11.2019 з відповідача стягуються аліменти на утримання батька ОСОБА_3 в розмірі 1500 грн щомісячно, довічно. На сьогоднішній час матеріальний стан позивача погіршився, він потребує сторонньої допомоги як в день, так і в ночі, оскільки позивач є лежачою людиною, при цьому, значно погіршився його стан здоров`я, в тому числі виникли онкологічні проблеми. Позивач вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів, в тому числі з огляду на істотне зростання вартості життя, зміну соціально-економічних умов та недостатність раніше встановленого розміру аліментів для утримання батька, котрий є особою з інвалідністю 1-ї групи. Тому для забезпечення належного його догляду просить збільшити розмір аліментів з 1500 грн до 5000 грн, вважає, що таке збільшення не буде обтяжливим для відповідачки, котра є працездатною і знаходиться за кордоном. 
Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки пеню за прострочені аліменти на протязі років з нарахуванням індексації, оскільки з 15.09.2019 по 2025 рік відповідач порушувала свої щомісячні аліментні зобов`язання, тому позивач має право на отримання неустойки. Покликається на копії чеків з аптек, копії медичних документів, розрахунки заборгованості по аліментах інші документи.
Матеріли позову надійшли до Сихівського районного суду м.Львова 09.03.2026, протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Горбань О.Ю.
Ухвалою від 24 березня 2026 року позов прийнято до розгляду та відкрите провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено судовий розгляд.
28.05.2026 на адресу суду від представника відповідача – адвокатки Маланій І.Я. надійшов відзив, за змістом якого позов не визнає, просить врахувати, що відповідачка є біженкою, проживає в Іспанії, має маленьку дитину ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в державній службі зайнятості у Валенсіївській автономній громаді з 14.04.2026, не одержує допомогу по безробіттю, тому підстав для збільшення розміру аліментів не має, оскільки матеріальний стан відповідачки не покращився. Зазначає, що позивач отримує пенсію, а надані чеки на придбання ліків вказують на те, що витрачені суми не є високими. Що стосується позовної вимоги про стягнення пені, то таку заперечує, оскільки заборгованість із сплати аліментів станом на день звернення з позовом відсутня. Оскільки позивачем не доведено та не підтверджено наявність заборгованості за аліментами, її розміру, періоду, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення неустойки. Що стосується вимоги про зобов`язання відповідачки вчасно щомісячно сплачувати аліменти, то в цій частині слід відмовити, оскільки цей обов`язок вже є безумовним, відповідно до закону. В частині вимоги про видачу судового наказу просить також відмовити, оскільки дана справа розглядається у позовному провадженні.
11.06.2026 на адресу суду від представника позивача Осифляк О.В., що діє на підставі довіреності, надійшла відповідь на відзив, в якому викладені власні пояснення про наявність заборгованості, виходячи з дат надходження коштів позивачу і наведено обрахунок пені за періоди з 01.09.2019 по 2026 рік, на загальну суму в розмірі 107 520 грн, яку просить стягнути з відповідача. Також представник позивача вказує, що відповідачка є молодою, здоровою людиною, переїхала до Іспанії ще у 2012 році, має можливість надавати матеріальну допомогу безпомічно прикутому до ліжка батькові.
22.06.2026 через систему «Електронний суд» від представника позивача Осифляк О.В. надійшла заява, в якій заперечує надану представником відповідача відповідь з органу державної виконавчої служби від 16.06.2026 про відсутність заборгованості із сплати аліментів, оскільки така не спростовує факту багаторічного прострочення виконання рішення суду і не позбавляє позивача права на стягнення пені відповідно до ст.196 СК України.
22.06.2026 через систему «Електронний суд» від представника відповідача – адвокатки Маланій І.Я. надійшли додаткові пояснення у справі, наполягає, що для збільшення розміру аліментів законодавець визначив випадки зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України. Стосовно вимог про стягнення неустойки вказала, що обрахунки, проведені представником позивача є невірними. Просить відмовити у задоволенні позову.
Представник позивача ОСОБА_1 в режимі відеоконференцзв`язку у вступному слові позов підтримала, пояснила, що позивач є особою з інвалідністю 1-ї групи, прикутий до ліжка, на даний час в нього погіршився стан здоров`я, після чергового обстеження позивачу діагностовано онкологію. Вважає, що дочка позивача є працездатного віку, знаходиться в Іспанії тривалий час, стан її здоров`я задовільний. Також зазначила, що відповідач з братом унеможливили позивачу доступ до квартири, частка в якій належить позивачу, квартирою позивач не користується. Наведене в сукупності вказує, що розмір аліментів у сумі 5000 грн не буде обтяжливим для відповідачки, котра імовірно здає житло в оренду, тоді як цей розмір аліментів позивачу зможе забезпечити його належне лікування, оздоровлення, харчування, догляд лежачого хворого.
Представник відповідача – адвокатка Маланій І.Я. в судовому засіданні у вступному слові позов заперечила, просить відмовити у задоволенні позовних вимог.
Заслухавши вступні слова учасників процесу, дослідивши матеріали справи, 07 липня 2026 року після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами судом оголошено про перехід до стадії ухвалення судового рішення, оголошення якого призначено на 13 липня 2026 року.
Судом встановлено факти та відповідні їм правовідносини.
Зрішення Сихівського районного суду м. Львові від 14.11.2019 вбачається, що з ОСОБА_4 стягуються на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання в розмірі 1500 грн, щомісячно, починаючи з 12.09.2019 і довічно. (а.с.7-8)
Вказане рішення набрало законної сили, звернуте до виконання, виконавчий лист №464/4985/19 виданий Сихівським районним судом м.Львова 15.09.2020, постанова про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2020, ВП №63472627. 
Відповідно до ч.1 ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги.
Позивач перебуває на обліку у пенсійному фонді України, отримує пенсію за вислугою років, що підтверджується пенсійним посвідченням серії НОМЕР_1 (а.с.5).
З копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА №808057 вбачається, що позивач є особою з інвалідністю першої групи «А» довічно, потребує постійного стороннього догляду. (а.с.5)
Відповідно до частини першої, третьої статті 172 СК України, повнолітні дочка, син зобов`язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Якщо повнолітні дочка, син не піклуються про своїх непрацездатних, немічних батьків, з них можуть бути за рішенням суду стягнуті кошти на покриття витрат, пов`язаних із наданням такого піклування.
Ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, - що не позбавляє позивача чи відповідача права за наявності вказаних підстав та доказів звернутись до суду з таким позовом.
У постанові від 13.02.2019 у справі № 152/100/18 Верховний Суд вказав на те, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.
При вирішенні питання про збільшення розміру аліментів судом береться до уваги те, що з часу ухвалення попереднього рішення про стягнення аліментів минуло 7 років, позивач є непрацездатним, особою з інвалідністю 1-ї групи, є немічним, лежачим, малорухомим, що об`єктивно зумовлює збільшення витрат на його щоденні потреби, в тому числі необхідність щоденного придбання підгузків, пеленок, потреби в харчуванні і лікуванні позивача, те, що крім існуючих захворювань у позивача після огляду онколога у 2024 році виявлено новоутворення, він потребує спостережень, консультацій, обстежень. Наведене вказує на погіршення стану здоров`я позивача. При цьому, на переконання суду, попередньо визначений розмір аліментів у 2019 році у сумі 50 грн в день (1500 грн щомісячно : 30 днів), не може забезпечити нормальні умови сьогодення.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Отже, саме на позивача покладається обов`язок доведення обставин, які свідчать про наявність підстав для збільшення розміру аліментів та про обґрунтованість заявленого розміру.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
На переконання суду, справедливим, співмірним та таким, що відповідатиме інтересам позивача, розмір аліментів слід збільшити з 1500 грн до 4000 грн, що з врахуванням отримання пенсії, буде найбільш наближеним до реальних потреб позивача, не є надмірним тягарем для відповідачки, котра проживає за кордоном. Водночас, представником позивача не надано достатніх доказів на підтвердження необхідності стягнення аліментів у заявленому розмірі 5000 грн.
Заперечення представника відповідачки про відсутність підстав для будь-якого збільшення аліментів, непрацевлаштування відповідачки за кордоном, яка є людиною молодого віку, здоровою і працездатною, суд оцінює критично, а сам факт сплати відповідачкою аліментів у раніше визначеному розмірі не виключає можливості їх подальшого збільшення за наявності відповідних підстав.
Враховуючи усі вищенаведені обставини в сукупності, а також вік та стан здоров`я позивача, який є непрацездатним внаслідок інвалідності, його щоденні потреби, погіршення стану здоров`я, відсутність інших джерел доходів, окрім пенсії, виходячи з принципів законності, об`єктивності, розумності та справедливості, суд збільшує розмір аліментів з 1500 грн до 4000 грн щомісячно, довічно.
Що стосується позовних вимог про стягнення неустойки (пені).
Так, у випадку стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій сумі, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто в разі несплати аліментів у поточному місяці з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.
Згідно з ч.1-3 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.
У п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.
Отже, відповідачка зобов`язана сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідачки відповідальності, передбаченої частиною першою статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника.
Відповідно до положень ч.3 ст.195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі спору судом.
За положеннями ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.
У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.
Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.
Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.
Законодавець встановив розмір пені 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, в який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.
Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.
Розмір пені за місячним платежем розраховується шляхом помноження заборгованості зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж), на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помноження на один відсоток. (за формулою: заборгованість за місяць помноженою на кількість днів прострочення та помноженою на 1 %.).
Аналогічно обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем.
Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем.
Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.
Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. 
Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року (справа № 14-616цс18).
У постанові Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.12.2020 у справі № 661/905/19 зазначено, що Сімейним кодексом України не передбачено випадки, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів.
Встановлено, що відповідачем несвоєчасно сплачувались аліменти, загалом відповідачем сплачено станом на час звернення з даним позовом до суду 123 003 грн, натомість аліменти сплачені із затримками і вказаний факт не спростований представником відповідача.
З обрахунку, проведено представником позивача вбачається, що розмір пені становить : з 12.09.2019 по 31.12.2019 – 1545 грн, за 2020 рік – 5505 грн, з 01.01.2021 по 01.06.2021 – 2715 грн, з 01.07.2021 по 01.09.2022 – 6510 грн, за 01.01.2023 – 465 грн, за 01.06.2023 – 465 грн, лютий і липень 2024 року - 450 грн і 465 грн, січень і травень 2026 року – 465 грн і 465 грн, а загалом 19050 грн.
Доказів, які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_4 у несвоєчасному виконанні аліментних зобов`язань у період, починаючи з 2019 року по 2026 рік суду не надано. У наданому суду відзиві також відсутні будь-які належні обґрунтування безпідставності позовних вимог чи докази відсутності вини відповідачки, також матеріали справи не містять доказів регулярної щомісячної сплати аліментів.
При проведення обрахунку пені, суд бере до уваги, що контррозрахунку представник відповідача не надав, належних та допустимих доказів відсутності вини відповідача у несплаті аліментів суду не надано, а позиція представника відповідача про те, що на даний час відсутня заборгованість, а тому відсутні підстави нараховувати пеню є безпідставною, оскільки встановлено, що аліменти відповідач сплачувала невчасно.
Враховуючи наведене, позовні вимоги про стягнення неустойки (пені) слід задовольнити і стягнути з відповідача пеню в розмірі 19050 грн.
Що стосується позовної вимоги про зобов`язання відповідачки вчасно щомісячно сплачувати аліменти, то в цій частині слід відмовити, оскільки цей обов`язок вже є безумовним, відповідно до закону, в частині позовної вимоги про видачу судового наказу слід відмовити, оскільки дана справа розглядається у позовному провадженні.
Оскільки позивач при зверненні до суду з таким позовом звільнений від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
На підставі статей 192 СК України, керуючись статтями 12,81,89, 141, 263-265 ЦПК України, суд,
ухвалив:
Позов задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 аліменти на його утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, щомісячно і довічно.
Стягнення аліментів у новому розмірі здійснювати з дня набрання цим рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 19050 (дев`ятнадцять тисяч п`ятдесят) грн.
В решті позовних вимог відмовити.
Припинити нарахування і стягнення аліментів за рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 14.11.2019 по справі № 464/4985/19 та відкликати виконавчий лист за таким з дня набрання рішенням законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави судовий збір в розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.
Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Повний тест рішення виготовлено 13.07.2026.

Суддя Олена ГОРБАНЬ