| 441/1438/26 2/441/1131/2026

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
/заочне/

18.08.2026 Городоцький районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді Перетятько О.В.,
за участі секретаря Сороки М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок Львівської області справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з місця реєстрації, -

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись в суд з позовною заявою до ОСОБА_4 , просили визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 та зняти останнього з реєстрації.
Позов мотивували тим, що ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем житлового приміщення за вказаною адресою, разом із ним в квартирі зареєстровані та проживають дочка ОСОБА_2 і внучка ОСОБА_3 , квартира перебуває у комунальній власності, що, окрім них, у квартирі зареєстрований, але фактично не проживає без поважних причин та ніколи не проживав ОСОБА_4 . Реєстрація відповідача у квартирі створює їм труднощі в оплаті комунальних послуг, створюються перешкоди у користуванні майном в цілому. З покликанням на порушення прав як законних користувачів майна, просили визнати ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, подали до суду письмові заяви, в якій позов підтримали, з мотивів, наведених у ньому, просили розглянути справу за їх відсутності
Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, у т.ч. через оголошення на сайті суду, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав.
З огляду на те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, відзиву не подав, а позивачі заперечень проти заочного розгляду справи не висловили, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України.
Згідно з частиною першою статті 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до частини третьої статті 211 ЦПК України суд ухвалив розглядати справу без участі сторін.
У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України не здійснювалося.
Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заяви позивачів, повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, та розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Приватно-правовими нормами визначене обмежене коло підстав відмови у судовому захисті цивільного права та інтересу особи, зокрема, до них належать: необґрунтованість позовних вимог (встановлена судом відсутність порушеного права або охоронюваного законом інтересу позивача); зловживання матеріальними правами; обрана позивачем неналежного способу захисту його порушеного права/інтересу; сплив позовної давності (див., постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 листопада 2023 року в справі № 761/42030/21 (провадження № 61-12101св23)).
Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК Української РСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.
При тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом (частини перша та друга статті 71 ЖК).
Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 ЖК).
У статті 71 ЖК України встановлено загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. 
Згідно із пунктом 2 частини третьої статті 71 ЖК України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців у випадку тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв`язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання.
Збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 листопада 2022 року у справі № 755/1139/18 (провадження № 61-6632св22)).
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта 263 ЦК України).
Системне тлумачення статей 71, 72 ЖК дає підставу для висновку, що особа може бути визнана такою, яка втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: не проживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи (див., зокрема, постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 червня 2021 року в справі № 289/2299/18 (провадження № 61-17608св20), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 травня 2021 року в справі № 759/19579/17 (провадження № 61-4520св21), постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 липня 2021 року в справі № 554/3289/20 (провадження № 61-2951св21).
Із змісту позовної заяви, довідки Городоцької міської ради Львівської області № 1850 від 09.06.2016, із копій ордера № 122 від 16 серпня 1993 року, технічного паспорта на квартиру від 04.09.2015 та поквартирних карток видно, що ОСОБА_1 є основним квартиронаймачем житлового приміщення - квартири АДРЕСА_1 , квартира складається з трьох кімнат, кухні, вбиральні, ванни, коридору та лоджії, житловою площею 37,1 кв.м, загальною площею 63,0 кв.м, в квартирі також зареєстровані та проживають позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 . Квартира не приватизована, перебуває в комунальній власності.
З Відповіді № 2907493 від 19.06.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру убачається, що відповідач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 .
Між тим, з позовної заяви, долучених до матеріалів справи Акта КП "МКГ" №229/1 від 17.07.2026 та письмових пояснень свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 і ОСОБА_7 від 15 червня 2026 року та ОСОБА_8 від 18.06.2026, відповідач ОСОБА_4 у квартирі на АДРЕСА_1 протягом багатьох років не проживає.
Враховуючи наведене, а також те, що відповідач вибув із вищевказаної квартири, в якій зареєстрований, без поважних причин у такій не проживає понад шість місяців, в квартиру не навідується, витрат на утримання житла не несе, суд приходить переконання, що позов в частині визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 підлягає задоволенню.
За положеннями п. 6 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, орган реєстрації вносить зміни до реєстру територіальної громади.
З огляду на наведене, вимоги позивачів в частині зняття відповідача з реєстрації у квартирі на АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягають.
Керуючись статтями 12, 81, 133, 141, 247, 263-265, 280, 282, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.
Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , таким, що втратив право на користування житловим приміщенням – квартирою АДРЕСА_1 .
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо заяви про перегляд заочного рішення або апеляційну скаргу не було подано, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 26.08.2026

Головуючий суддя       Перетятько О.В.