ЄУН 932/1057/26
 
Провадження № 2/932/250/26
 
Р І Ш Е Н Н Я
 
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

07 вересня 2026 року Шевченківський районний суд міста Дніпра у складі:
головуючого – судді Петуніна І. В.,
за участю секретаря – Христиченко О. О.
позивач: ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ»,
представник позивача: Кириченко О. М.
відповідач: ОСОБА_1 
представник відповідача: адвокат Годько І. О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача.
Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказав, що 09.06.2018 між АТ «ОТП БАНК» та Відповідачем укладено кредитний договір № 2019167673 (далі – кредитний договір).
Відповідачем не виконані належним чином кредитні зобов`язання. 24.03.2023 між АТ «ОТП БАНК» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладений Договір факторингу № 24/03/23, згідно якого АТ «ОТП БАНК» відступив на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» права вимоги за Кредитним договором № 2019167673 від 09.06.2018, продукт (CARD), укладеним між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем, разом з усіма додатками до нього (у т.ч. графіками здійснення платежів) та додатковими договорами (угодами), договорами про внесення змін, змінами і доповненнями, що є невід`ємними частинами. Згідно Договору факторингу, сума боргу перед ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 11521,69 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 8158,27 грн, заборгованість по відсотках: 3363,42 грн.
Дану суму заборгованості, а також судові витрати позивач просить стягнути з відповідача на свою користь.
Відповідачем на позовну заяву наданий відзив, де зазначено, що позивачем до позовної заяви надані лише кредитний договір, поспорти споживчого кредиту, розрахунок заборгованості, виписка по картці. Відповідно до умов кредитного договору, відповідач придбала за кредитні кошти в магазині «Комфі» пральну машину та відповідно до графіку погашення до 09.06.202 року. Наявність у кредитному договорі розділу «поточний картковий рахунок та отримати електронний платіжний засіб» свідчить лише про можливість отримання кредитних коштів, однак позивачем не підтверджено, що відповідачу була емітована та видана карта за допомогою якої він міг здійснювати фінансові операції. Наданий позивачем розрахунок заборгованості не відповідає вимогам первинного документу, встановленим ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Вказаний розрахунок заборгованості жодним чином не підтверджує заборгованість саме за кредитним договором, який було укладено з метою придбання пральної машини. З розрахунку не вбачається, що здійснювалася покупка пральної машини загальною вартістю 9019,90 грн., з розрахунку вбачається здійснення оплат платіжною картою для поточних потреб. Не підтверджується наявність заборгованості в сумі 11521,69 грн саме в рамках купівлі пральної машини. Виписка банку не містить в собі відомостей щодо перерахунку коштів на купівлю пральної машини.
Крім того, інформація щодо номеру основного рахунку відповідача в кредитному договорі та у наданій виписки банку не співпадають. Аналізуючи матеріали справи можно дійти висновку про відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження суми заборгованості в рамках кредитного договору за яким на кредитні кошти була придбана пральна машина, а тому позов задоволенню не підлягає.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи
Учасники справи до судового засідання не з`явилися, в позовній заяві зазначено про розгляд справи без участі представника позивача.
Представник відповідача надала заяву про розгляд справи без її участі та участі відповідача, позовні вимоги не визнають та просять відмовити у задоволенні позову.
Позивачем надана відповідь на відзив, де він зазначив, що Кредитний договір № 2019167673 від 09.06.2018 є змішаним договором і предметом позову є п. 2 цього договору, а саме заява-анкета на відкриття кредитної лінії та її обслуговування.
Інших клопотань в порядку ст. 222 ЦПК України, учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні.
ІІІ. Процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 20.02.2026 відкрито спрощене провадження по справі, призначене судове засідання на 27.05.2026.
ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що між АТ «ОТП БАНК» та відповідачем укладено Кредитний договір № 2019167673 від 09.06.2018.
За змістом п. 2 кредитного договору, відповідачу відкрита кредитна лінія з розміром процентної ставки 5% в місяць, впродовж пільгового періоду – 0,01% річних.
Як вбачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, заборгованість відповідача становить 11521,69 грн.
V. Оцінка суду
Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.
Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, підписанням договорів сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.
Як унормоване в ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зміст статей 610, 612 ЦК України, регламентує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До матеріалів справи наданий Кредитний договір № 2019167673 від 09.06.2018, підписаний відповідачем та виписка з банку про користування кредитною карткою де зазначено використання та погашення кредитних коштів відповідачем, тому суд вважає доведеними кредитні відносини між позивачем та відповідачем. До того ж номер заяви-анкети співпадає з номером виписки з банку, а саме 2019167673.
Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті за правилами ч. 2 ст. 43 ЦПК України покладається на осіб, які беруть участь у справі та які розпоряджаються своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Аналіз досліджених судом доказів, наданих позивачем, які є належними, допустимими та достатніми, свідчить про обґрунтованість та доведеність позовних вимог на предмет існування заборгованості відповідача перед позивачем.
Між тим, з наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач використала кредитні кошти у сумі 14405,43 грн, нараховані відсотки у сумі 13937,83 грн, внесені відповідачем на кредитний рахунок грошові кошти у сумі 19371,57 грн.
Таким чином, сума заборгованості складає: 8971,69 грн (14405,43 + 13937,83 – 19371,57 грн).
Отже, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором у сумі 8971,69 грн.
Європейський суд з прав людини вказав що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачем при пред`явленні позову сплачено судовий збір у сумі 2422,40 грн. Оскільки судом вимоги позивача задовольняються частково, з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судовий збір в сумі 1892,50 грн.
Відповідно до ч.ч. 1-6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог ч. 4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Позивачем заявлено вимогу про стягнення витрат на правничу допомогу у сумі 5000,00 грн.
Виконання договору від 01.07.2025 з боку Адвокатського бюро «ОЛЬГИ КЛЕЩ» підтверджується Детальним описом робіт (наданих послуг) від 25.12.2025, Актом про підтвердження факту надання правничої (правової) допомоги адвокатом (виконання робіт, надання послуг) від 25.12.2025, платіжною інструкцією від 25.12.2025 про перерахування позивачем Адвокатському бюро «ОЛЬГИ КЛЕЩ» суми 5000,00 грн.
Враховуючи відсутність клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката та часткове задоволення позову, суд вважає за можливе стягнути витрати на правничу допомогу по цій справі у сумі 3906,25 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5, 10-13, 43, 81, 137, 141, 259, 265, 280-282, 352, 354 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ: 
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», ЄДРПОУ 43115064, місцезнаходження за адресою: вул. Січових Стрільців, 9, м. Дніпро, 49001 до ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» заборгованість за п. 2 Кредитного договору № 2019167673 від 09.06.2018 у загальному розмірі 8971,69 грн, судовий збір сумі 1892,50 грн та витрати на правничу допомогу у сумі 3906,25 грн, всього 14770 (чотирнадцять тисяч сімсот сімдесят),44 грн.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення складено 14.09.2026.

Суддя    І. В. Петунін