Справа № 569/17212/25

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2026 року Рівненський міський суд
Рівненської області

в особі судді – Ковальова І.М.
при секретарі – Білецькій А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення, стягнення пені, суми інфляційних витрат, суми трьох процентів річних та понесених судових витрат по сплаті судового збору, -
ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Рівнетеплоенерго" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання та гарячого водовідведення, стягнення пені, суми інфляційних витрат, суми трьох процентів річних та понесених судових витрат по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб опалення за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .

Проте, внаслідок порушення зобов`язань щодо своєчасного внесення поточних платежів, станом на 01.08.2025 року (за період з 01.10.2017 року по 31.07.2025 року) у відповідача виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб опалення в сумі 15 137,49 грн.

07.10.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно якої просить відмовити повністю ТОВ «Рівнетеплоенерго» в задоволенні позовних вимог.

13.10.2025 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача Ромашко О.І. подано відповідь на відзив, згідно якого обґрунтовує заявлені позовні вимоги та просить стягнути в повній мірі заявлену згідно позову заборгованість.

08.04.2026 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником відповідача подано клопотання про долучення письмових документів до матеріалів справи.
05.05.2026 року через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області представником позивача Голубєвою З.В. подано клопотання про долучення доказів до матеріалів справи.

Представник позивача Голубєва З.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві, а також відповідно до долучених доказів, просить суд їх задоволити та стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб опалення в сумі 15 137,49 грн., пеню в розмірі 497,78 грн., інфляційних витрат в розмірі 2291,26 грн. та 3% річних в розмірі 611,36 грн. а також понесені судові витрати по справі, а саме сплачений при подачі позову до суду судовий збір в розмірі 3 028,00 грн.

Представник відповідача Степанюк І.С. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просить суд відмовити у їх задоволенні.

Заслухавши думку сторін, дослідивши в судовому засіданні надані письмові докази, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює відпуск теплової енергії до багатоквартирного житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з житлова квартира АДРЕСА_3 яка належить на праві власності Відповідачу ОСОБА_1 , знаходиться у багатоквартирному житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до погодженого Житлово-комунальним підприємством «Покровське» Розрахунку теплових втрат місць загального користування за адресою: АДРЕСА_2 , Позивач ТОВ «Рівнетплоенерго» проводить розподіл теплових втрат місць загального користування для співвласників багатоквартирного житлового будинку за адресою: АДРЕСА_2 .

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі ст.13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст.319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

Згідно зі ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, і яке, згідно ст. 11 ЦК України, виникає в тому числі і з договорів.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За приписами ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ч.1 ст.611 ЦК України).

Надання послуг з постачання теплової енергії здійснюється відповідно до положень Закону України «Про теплопостачання», Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022, Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2018 року № 315.

Згідно з статтею 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець комунальної послуги зобов`язаний: забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно з п.6 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини другої статті 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

При цьому, такому праву прямо відповідає визначений у ч.1 - 3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», обов`язок, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору . Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ч.1 статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. В той же час, згідно з пунктом першим частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом.

Так, 01 травня 2021 року набрав чинності Закон України від 03 грудня 2020 року № 1060 «Про внесення змін до деяких законів України щодо врегулювання окремих питань у сфері надання житлово-комунальних послуг» (далі - Закон № 1060).

Законом № 1060 внесені зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» зокрема, до статті 13, якими передбачено запровадження публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Пунктом 3 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про житлово комунальні послуги», в редакції Закону № 1060 визначено, що договори про надання комунальних послуг, у тому числі із співвласниками багатоквартирних будинків, які не прийняли рішення про модель організації договірних відносин з виконавцями комунальних послуг, мають бути укладені виконавцями відповідних комунальних послуг протягом двох місяців з дня набрання чинності рішення Кабінету Міністрів України про затвердження типових публічних договорів приєднання про надання комунальних послуг.

Постановою Кабінету Міністрів України від 08 вересня 2021 року № 1022 внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 830 «Про затвердження Правил надання послуги з постачання теплової енергії і типових договорів про надання послуги з постачання теплової енергії». Постанова опублікована в офіційному виданні «Урядовий кур`єр» 2021, № 190 від 01 жовтня 2021 року.

Встановлено, що відповідно до скарги представника відповідача Степанюка І.С. від 07.01.2026 року направленої на начальника управління захисту споживачів Головного управління Держпродспоживслужби в Рівненській області щодо неправомірності нарахувань ТОВ «Рівнетеплоенерго» плати за опалення місць загального користування (МЗК) у ТОВ «Рівнетеплоенерго» в лютому 2026 року була проведена позапланова перевірка на предмет дотримання вимог законодавства України в сфері захисту прав споживачів.

16.02.2026 року відповідно до Акту №05-0210/09 Головного управління держпродспоживслужби в Рівненській області, складеного за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері захисту прав споживачів встановлено відсутність порушень вимог законодавства суб`єктом що перевірявся ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Так, відповідно до пункту 11 Типового Договору обсяг спожитої у будинку послуги визначається як обсяг теплової енергії, спожитої в будинку за показаннями засобів вимірювальної техніки вузла (вузлів) комерційного обліку або розрахунково відповідно до Методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої наказом Мінрегіону від 22 листопада 2018 р. № 315 (далі - Методика розподілу).

Згідно з пунктом 2 Методики розподілу, загальнобудинкові потреби на опалення - витрати на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень, функціонування внутрішньобудинкових систем опалення будівлі/будинку, без врахування обсягу теплової енергії, витраченої на функціонування внутрішньобудинкової системи гарячого водопостачання, та обсягу теплової енергії, який надходить від ділянок транзитних трубопроводів до приміщень з індивідуальним опаленням та/або окремих приміщень з транзитними мережами опалення. Місця загального користування (далі - МЗК) - загальнодоступні місця у будівлі/будинку (вестибюль, загальний коридор, сходова клітка, загальні кухні, спільні душові та санвузли, загальні пральні, передпокій квартири тощо), окрім допоміжних приміщень. Опалюване приміщення - приміщення у будівлі/будинку, яке забезпечується тепловою енергією за допомогою внутрішньобудинкової системи теплопостачання, та у якому забезпечується нормативна температура повітря.

ОСОБА_1 є власником житлової квартири АДРЕСА_4 .

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 обладнано приладом комерційного обліку теплової енергії. Житлова квартира відповідача є невід`ємною частиною житлового будинку. Об`єктом теплопостачання є багатоквартирний будинок в цілому, в який надходить теплова енергія з метою опалення усіх приміщень будинку і житлових, і нежитлових приміщень.

Тепло поширюється всередині будинку від усіх елементів системи опалення, від кожної її ділянки, і поширюється по всіх приміщеннях, незалежно від наявності або відсутності в конкретному приміщенні окремих елементів системи опалення.

Теплоносій на вказаний будинок подається у повному обсязі для забезпечення нормативної температури внутрішнього повітря як в житлових, так і в нежитлових приміщеннях будинку. Відсутність окремих елементів системи опалення в приміщенні не свідчить про те, що теплова енергія не споживається. 

Отже, враховуючи знаходження належної відповідачу житлової квартири в багатоквартирному будинку, відповідач зобов`язаний сплачувати кошти за теплову енергію витрачену на загальнобудинкові потреби опалення житлового будинку.
Визначення та розподіл обсягу спожитої у будівлі/будинку теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення встановлено у розділі IV Методики розподілу.

Згідно з п. 12. Розділу IV Методики розподілу обсяг теплової енергії, витрачений на загальнобудинкові потреби опалення будівлі/будинку, розподіляється між усіма власниками (співвласниками) приміщень будівлі/ будинку (включаючи приміщення з індивідуальним опаленням та окремі приміщення з транзитними мережами опалення) пропорційно до загальних/ опалюваних площ/об`ємів їх житлових/нежитлових приміщень.

Поруч з цим, згідно з пунктом 38 Розділу «Порядок оплати послуг» Правил надання послуг з постачання теплової енергії, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 р. № 830 (із змінами) (далі - Правила № 830) Споживач не звільняється від оплати послуги у частині відшкодування витрат за частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), у разі відключення (відокремлення) його квартири або нежитлового приміщення від мереж (систем) централізованого опалення (теплопостачання).

Згідно з п. 12 п. 42 розділу «Права та обов`язки споживача» Правил № 830 споживач має право відключитися від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) відповідно до Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Мінрегіону від 26 липня 2019 р. № 169; це право не звільняє споживача від зобов`язання відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Підпунктом 13 п. 45 розділу «Права та обов`язки споживача» Правил № 830 визначено, що індивідуальний споживач зобов`язаний у разі відключення його приміщення від систем (мереж) централізованого опалення (теплопостачання) в установленому законодавством порядку відшкодовувати частину обсягу теплової енергії на задоволення загальнобудинкових потреб на опалення, який складається з обсягу теплової енергії на опалення місць загального користування і допоміжних приміщень будинку та обсягу теплової енергії на забезпечення функціонування внутрініньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції).

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що позовна заява підлягає до задоволення. 

За вищевикладених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідач, отримавши за період з 01 лютого 2022 року по 31 травня 2025 року послуги з постачання теплової енергії на загальнобудинкові потреби опалення належної якості, зобов`язаний був оплатити їх вартість у повному розмірі, розрахованому на підставі діючих тарифів.

Станом на 01 серпня 2025 року за відповідачем обліковується заборгованість за договором на постачання теплової енергії в сумі 15 137,49 грн. Розрахунок заборгованості здійснений позивачем відповідно до Методики розподілу та відповідачем не спростований. Докази сплати відповідачем коштів у справі відсутні.

Враховуючи невиконання відповідачем обов`язку зі сплати заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії, що підтверджується належними та допустимими доказами, наявні підстави для стягнення з відповідача заборгованості в сумі 15 137,49 грн.

За розрахунком позивача, пеня за період з 01 серпня 2024 року по 31 липня 2025 року становить 497,78 грн., інфляційні втрати за період з 01 січня 2024 року по 31 липня 2025 року – 2291,26 грн., три проценти річних від простроченої суми за період з 01 січня 2024 року по 31 липня 2025 року – 611,36 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3028 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.10, 12, 89, 141, 258, 263-265, 273, 353, 354 ЦПК України, суд,-
В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані послуги з постачання теплової енергії – задоволити.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» заборгованість за надані послуги з постачання теплової енергії в сумі 15 137,49 грн. на IBAN: НОМЕР_2 в АТ КБ «Приватбанк», МФО 305299, код ЄДРПОУ 36598008, ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рівнетеплоенерго» пеню в розмірі 497,78 грн., суму інфляційних витрат в розмірі 2291,26 грн., суму трьох процентів річних від простроченої суми в розмірі 611,36 грн. та понесені судові витрати по справі, а саме сплачений судовий збір в розмірі 3028,00 грн. на IBAN: НОМЕР_3 в Філії Рівненського обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 333368, код ЄДРПОУ 36598008, ТОВ «Рівнетеплоенерго».

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ТзОВ «Рівнетеплоенерго», м.Рівне, вул.Д.Галицького, 27, код ЄДРПОУ 36598008

Відповідач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 

Суддя Рівненського
міського суду         І.М.Ковальов