ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" липня 2026 р. справа № 300/2755/26
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Панікара І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області до ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" щодо грошових вимог про сплату капіталізованох платежів. 

ВСТАНОВИВ:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулося до суду з адміністративним позовом до ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" щодо грошових вимог про сплату капіталізованох платежів.
Позовні вимоги мотивовані тим, що у ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", внаслідок перебування у стані припинення, виникли зобов`язання перед позивачем щодо сплати капіталізованих платежів в розмірі 1 351617,36 грн, розрахованих відносно потерпілих внаслідок нещасних випадків на виробництві або професійного захворювання, які в добровільному порядку ним не сплачено.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.05.2026 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учаників справи в порядку, визначеному статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Зазначена ухвала суду разом із адміністративним позовом отримана відповідачем через підсистему «Електронний суд» 28.04.2026 о 17:54, та 12.05.2026 о 23:37, що підтверджується довідками про доставку електронного листа (а.с. 83, зворотній бік а.с. 83).
Відповідач правом подання відзиву на позов, у встановлений судом строк, не скористався. Також відповідачем не повідомлено суд про поважність причин ненадання такого відзиву.
Згідно частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
За таких обставин, керуючись частиною 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, справа підлягає вирішенню за наявними в ній матеріалами.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.
Згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.05.2000 здійснено державну реєстрацію ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод". З 03.12.2025 підприємство перебуває в стані припинення, за рішенням засновника.
ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" відповідно до Закону "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування України" є платником страхових коштів.
На ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" з працівниками траплялися нещасні випадки на виробництві, про що складені відповідні акти про нещасні випадки, а саме: з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 (акт № 4 від 18.05.1976 (а.с. 6-9), з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 (акт № 1 від 05.10.1998 (а.с. 12-16), з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (акт № 1 від 17.06.2015 (а.с. 20-27), з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (акт № 4 від 13.10.1993 (а.с. 38-41), з ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 (акт № 4 від 02.02.1983 (а.с. 45-48), з ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_6 (акт № 2 від 21.06.1989 (а.с. 52-55), з ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 (акт № 2 від 27.05.1993 (а.с. 59-61), та з ОСОБА_8 (акт № 8 від 16.09.1991 - суму страхової виплати отримує дружина ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 59-61, 63).
Також у матеріалах справи містяться письмові докази, відповідно до яких потерпілим: ОСОБА_1 встановлено 15% втрати працездітності без переогляду (а.с. 10), ОСОБА_2 встановлено 5 % без переогляду (а.с. 17), ОСОБА_3 встановлено 25 % втрати працездатності (а.с. 18), ОСОБА_4 встановлено 10 % втрати працездатності без переогляду ( а.с. 42-43), ОСОБА_5 встановлено 30 % втрати працездатності повічно (а.с. 49-50), ОСОБА_6 встановлено 15 % втрати працездатності без переогляду ( а.с. 56), ОСОБА_7 встановлено 10 % втрати працездатності без переогляду (а.с. 62) та ОСОБА_8 у зв"язку зі смертю - страхову виплату отримує дружина ОСОБА_9 (а.с. 68). 
Головним управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області проведено капіталізацію платежів для продовження страхових виплат потерпілим на виробництві, зокрема: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 - щомісячна соціальна виплата складає - 1762,34 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 225838 (00010.0) від 18.03.2025 (а.с.5); ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 - щомісячна соціальна виплата складає 471.39 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 518368 (00052.0) від 18.03.2025 (а.с. 11); ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 - щомісячна страхова виплата складає 1700,05 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 1408204601/1408204601-2025-2 від 14.08.2025 (а.с. 18-19); ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 - щомісячна соціальна виплата складає - 961,39 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області №226865 (00182.0) від 18.03.2025 (а.с.37); ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5 - щомісячна страхова виплата складає 2493,61 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 528740 (00397.0) від 18.03.2025 (а.с. 44); ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8 - щомісячна страхова виплата складає - 2447,10 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 51887 (01576.0) від 18.03.2025 (а.с. 51); ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_6 - щомісячна страхова виплата складає - 831,20 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 528686 (00577.0) від 18.03.2025 (а.с. 58); ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 (отримує дружина ОСОБА_9 )- щомісячна страхова виплата складає - 4452,34 грн., відповідно до постанови ГУ ПФУ в Івано-Франківській області № 518115 (00754.1) від 18.03.2025 (а.с. 63).
Згідно розрахунку витрат на відшкодування шкоди потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання (особи, яка має право на страхові виплати в разі втрати годувальника) в Головному управлінні Пенсійного Фонду України в Івано-Франківській області станом на 03.12.2025 потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими складає 1 351 617,36 грн. (а.с.4).
Внаслідок внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про перебування ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" в стані припинення, позивач 06.01.2026 звернувся до відповідача із претензією з грошовими вимогами про сплату капіталізованих платежів на суму 1 351 617,36 грн. (а.с.71-73). Однак відповіді від відповідача про результати розгляду претензії до претензійних вимог по сплаті капіталізованих платежів на суму 1 351 617,36 грн не надходило.
Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначено Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", в редакції Закону від 21.09.2022 № 2620-IX (далі - Закон № 2620-IX).
Пунктом 2 Розділу VII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 21.09.2022 №2620-IX (далі - Закон №2620-ІХ), який набрав чинності 01 січня 2023 року, припинено Фонд соціального страхування та управління виконавчої дирекції Фонду, реорганізувавши їх шляхом приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.
Пенсійний фонд України та його територіальні органи є правонаступниками Фонду соціального страхування України, його виконавчої дирекції, управлінь виконавчої дирекції Фонду та їх відділень.
Пунктом 6 та 7 цього розділу Закону №2620-IX передбачено, що з дня набрання чинності цим Законом платники страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, платники єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та отримувачі виплат (матеріального забезпечення) є такими, що зареєстровані (взяті на облік) Пенсійним фондом України. Їх перереєстрація не здійснюється.
Стягнення та погашення заборгованості із страхових внесків на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, пенсійне страхування, єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, у тому числі в судовому порядку, у справах про банкрутство, за виконавчими документами, провадження за якими відкрито до дня набрання чинності цим Законом, здійснюють територіальні органи Пенсійного фонду України.
Як наслідок Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області звернулось з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам суд зазначає наступне.
Згідно зі ст.3 Закону №2620-IX соціальне страхування здійснюється за принципами: 1) законодавчого визначення умов і порядку здійснення соціального страхування; 2) обов`язковості страхування осіб відповідно до видів соціального страхування та можливості добровільності страхування у випадках, передбачених законом; 3) державних гарантій реалізації застрахованими особами своїх прав; 4) обов`язковості фінансування витрат, пов`язаних із наданням страхових виплат та соціальних послуг, в обсягах, передбачених цим Законом; 5) формування та використання коштів соціального страхування на засадах солідарності та субсидування; 6) диференціації розміру виплати допомоги залежно від страхового стажу; 7) економічної заінтересованості суб`єктів страхування в поліпшенні умов і безпеки праці; 8) цільового використання коштів соціального страхування; 9) відповідальності роботодавців та страховика за реалізацію права застрахованої особи на страхові виплати та соціальні послуги згідно з цим Законом.
Відповідно до статті 4 Закону 2620-IX уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України. Правовий статус, порядок утворення та діяльності уповноваженого органу управління визначаються відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Уповноважений орган управління є держателем та адміністратором електронного реєстру листків непрацездатності як складової частини реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Статтею 11 Закону 2620-IX передбачено, що страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності на інших підставах.
Страхуванню від нещасного випадку, у відповідності до пункту 1 частини 1 статті 29 Закону 2620-IX підлягають особи, які працюють на умовах трудового договору (контракту), гіг-контракту, іншого цивільно-правового договору, на інших підставах, передбачених законом, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності та господарювання, зокрема які є резидентами Дія Сіті, у тому числі в іноземних дипломатичних та консульських установах, інших представництвах нерезидентів або у фізичних осіб, а також обрані на виборні посади в органах державної влади, органах місцевого самоврядування та в інших органах, фізичні особи - підприємці, особи, які провадять незалежну професійну діяльність, члени фермерського господарства, якщо вони не належать до осіб, які підлягають страхуванню від нещасного випадку на інших підставах.
Згідно ч. 1 ст. 58 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі Закон 1058-ІV) Пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та медичним страхуванням, забезпечує збирання, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та готує документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування виплати пенсій, допомоги на поховання, виплат за видами загальнообов`язкового державного соціального страхування, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом, соціальні та інші виплати, передбачені законодавством України, та інші функції, передбачені цим Законом, Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" та статутом Пенсійного фонду.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 72 Закону 1058-ІV джерелами формування коштів Пенсійного фонду є капіталізовані платежі, що надійшли у випадках ліквідації страхувальників у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2023 №95 "Деякі питання капіталізації платежів у випадках ліквідації страхувальників", яка 07.02.2023 набрала чинності, установлено, що капіталізація платежів у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованих осіб, здійснюється до Пенсійного фонду України у порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 р. № 986.
Капіталізація платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством) страхувальника (далі - платежі) для задоволення вимог, що виникли із його зобов`язань внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам на сьогодні проводиться відповідно до Порядку капіталізації платежів до Фонду соціального страхування України у випадках ліквідації страхувальників, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 № 986 (далі - Порядок № 986), і здійснюється по кожній особі з виплатою заборгованості за минулі роки і необхідності виплат майбутніх платежів.
За приписами пункту 2 Порядку №986 термін "капіталізація платежів" означає визначення суми грошових зобов`язань страхувальника у випадку його ліквідації (зокрема у зв`язку з банкрутством), що виникли внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю застрахованим особам, які належить сплатити до Фонду соціального страхування України для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності.
Згідно з пунктом 3 Порядку №986 капіталізація платежів проводиться щодо кожної застрахованої особи з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідних подальших платежів для забезпечення страхових виплат і витрат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності. Під час капіталізації платежів враховуються заробітна плата потерпілого, відсоток втрати професійної працездатності, витрати на догляд за потерпілим, на реабілітацію, протезування, придбання транспортних засобів, види соціальної допомоги відповідно до медичного висновку, одноразова допомога в разі стійкої втрати професійної працездатності або смерті потерпілого, а також інші виплати, передбачені законодавством.
Отже, встановлений Кабінетом Міністрів України порядок надходження до Управління капіталізованих платежів у випадках ліквідації страхувальників (суб`єктів підприємницької діяльності) означає, що у разі припинення страхувальник, який у процесі своєї діяльності заподіяв шкоду життю чи здоров`ю працівників зобов`язаний внести до Управління належну таким працівникам грошову суму з урахуванням заборгованості за попередні роки та потреби у майбутніх виплатах. Визначення механізму надходження таких платежів дає змогу Управлінню забезпечити створення резерву коштів для покриття витрат на страхові виплати та надання медико-соціальних послуг потерпілим, які отримали виробничі травми чи професійні захворювання на підприємствах, які ліквідовані без правонаступника.
При цьому аналіз наведених вище норм чинного законодавства дає підстави вважати, що вимоги ч.2 ст.1205 ЦК України, статті 11 Закону №1105-XIV та положення Порядку №986 щодо капіталізації платежів поширюються на всі випадки ліквідації юридичних осіб та припинення діяльності фізичних осіб-підприємців.
Суд зауважує, що у відносинах капіталізації платежів завжди беруть участь три учасники, а саме (1) Фонд та його робочі органи, (наразі органи Пенсійного фонду) (2) застрахована особа, тобто фізична особа, яка підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок, та (3) страхувальник, тобто роботодавець, який зобов`язаний сплачувати єдиний внесок.
Водночас метою капіталізації платежів є задоволення вимог, що виникли із зобов`язань Управління перед застрахованою особою, яка стала потерпілою внаслідок заподіяння їй шкоди життю та здоров`ю від нещасного випадку на виробництві.
Отже, капіталізація платежів полягає у визначенні суми коштів, яку Управління повинно сплатити застрахованій особі за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності застрахованої особи, у зв`язку з ліквідацією страхувальника.
Позивачем здійснений розрахунок платежів, що підлягають капіталізації для забезпечення здійснення страхових виплат протягом життя потерпілого, згідно з яким загальна сума відповідного платежу, що підлягає капіталізації, складає 1 351617,36 грн.
При цьому відповідачем не подано будь-яких заперечень проти здійсненого позивачем розрахунку. Станом на час розгляду справи доказів сплати зазначеної суми капіталізованих платежів або заперечення щодо правильності її обчислення відповідачем суду не надано.
Отже, відповідачем всупереч наведеним вище правовим нормам, не виконано обов`язок щодо проведення капіталізації платежів для продовження страхових виплат потерпілим на підприємстві, протягом життя.
Відповідно до ч.1 ст.104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.
Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня оприлюднення повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи ( ч.5 та 6 ст.105 Цивільного кодексу України).
Згідно з ч. 3 ст. 110 Цивільного кодексу України визначено, що якщо вартість майна юридичної особи є недостатньою для задоволення вимог кредиторів, юридична особа здійснює всі необхідні дії, встановлені законом про відновлення платоспроможності або визнання банкрутом.
Частиною 2 ст. 1205 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому або особам, визначеним статтею 1200 цього Кодексу, мають бути капіталізовані для виплати їх потерпілому або цим особам у порядку, встановленому законом або іншим нормативно-правовим актом.
У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що, як на час звернення позивача до ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод" із претензією про стягнення капіталізованих платежів, так і на час розгляду справи чинним законодавством визначено, що капіталізація платежів здійснюється у всіх випадках ліквідації юридичної особи та в межах ліквідаційної процедури із застосуванням правил Порядку № 986, а не лише у випадку ліквідації підприємства-банкрута.
Як наслідок, суд зазначає, що з дати внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи у такої особи виникають зобов`язання перед управлінням Пенсійного фонду щодо сплати капіталізованих платежів, розрахованих відносно потерпілих від нещасного випадку на виробництві. Отже, обов`язок щодо сплати капіталізованих платежів виникає у всіх випадках ліквідації юридичних осіб та припинення діяльності фізичних осіб-підприємців.
Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 27 травня 2020 року у справі № 809/1738/17, Верховним Судом у постановах від 18 червня 2020 року у справі №820/2837/17, від 2 листопада 2020 року у справі № 1940/1440/18 та Верховним Судом України у постанові 26 червня 2012 року в справі № 21-156а12.
Згідно наявного у матеріалах справи розрахунку капіталізованих платежів по ДП "Івано-Франківський котельно-зварювальний завод", загальна потреба в капіталізації коштів для розрахунку з потерпілими складає 1 351 617,36 грн.
Зважаючи на встановлені у справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає до задоволення. 
Відповідно до частини 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. 
Понесених судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз позивачем не заявлено, як наслідок, у справі відсутні судові витрати, що підлягають розподілу. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 

ВИРІШИВ:
Позов Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - задовольнити. 
Стягнути з Державного підприємства "Івано-Франківський котельно - зварювальний завод" (код ЄДРПОУ 075522005, вул. Хриплинська, 11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76002) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 22551088, вул. С.Стрільців, 15, м.Івано-Франківськ, 76018) капіталізовані платежі на суму 1 351 617,36 грн. (один мільйон триста п`ятдесят одну тисячу шістсот сімнадцять гривень 36 копійок). 
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи: 
Позивач:
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (код ЄДРПОУ 20551088, вул. С. Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018).

Відповідач:
Державне підприємство "Івано-Франківський котельно - зварювальний завод" (код ЄДРПОУ 07552205, вул. Хриплинська, 11, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76002). 

Суддя    /підпис/  Панікар І.В.