ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 липня 2026 року	Справа №160/9090/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Ніколайчук С.В. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Ніколайчук С.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА ПЕРЕМОГИ, будинок 26 ЄДРПОУ 21910427) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
УСТАНОВИВ:

10.04.2026 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, у якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку, протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з листопада 2024 року, виплатити компенсацію втрати частини доходу з листопада 2024 року по дату фактичної виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам.
Позовні вимоги представник позивач обґрунтовує тим, що проживала в АДРЕСА_2 , отримувала пенсію за віком. В зв`язку із загостренням ситуації в Луганській області та небезпекою для життя в 2014р. виїхала на тимчасове місце проживання до Ізраїлю. Виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.08.2014 року.
До червня 2022 року виплата пенсії здійснювалась на банківський рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк". В грудні 2021 року було відкрито рахунок в АТ "ОТП Банк". В січні 2022 року керівником відділення передано заяву до Кам`янського відділу обслуговування громадян.
До листопада 2024 року пенсія виплачувалась в АТ «ОТП Банк». В зв`язку з відмовою АТ «ОТП Банк» в обслуговуванні в лютому 2025 року відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк».
З 01.11.2023 по 30.11.2024 виплата пенсії проводилась через банківську установу АТ “ОТП БАНК”. У зв`язку із закриттям банківського рахунку з грудня 2024 року виплата пенсії переведена через підприємство поштового зв`язку № 51931.
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.04.2025 року повідомлено, що з 01.05.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.
23.03.2026 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою (дод1)та просив: - поновити виплату пенсії з дати припинення з компенсацією втрати частини доходів, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОщадБанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам. Протягом 10 днів рішення управлінням не прийнято, відповіді не надано. 09.04.2026 року позивач додатково направила заяву про виплату пенсії в АТ Ощадбанк з особистого кабінету на порталі ПФУ. 
Позивач вважає протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку, протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок. иНаведене стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Ухвалою від 09 квітня 2026 року суд відкрив провадження у справі № 160/7277/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
Відповідач правом на надання відзиву не скористався.
Згідно із ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала в АДРЕСА_2 , отримувала пенсію за віком. В зв`язку із загостренням ситуації в Луганській області та небезпекою для життя в 2014р. виїхала на тимчасове місце проживання до Ізраїлю. Виплату пенсії ОСОБА_1 припинено з 01.08.2014 року.
До червня 2022 року виплата пенсії позивачу здійснювалась на банківський рахунок відкритий в АТ КБ "ПриватБанк". В грудні 2021 року було відкрито рахунок в АТ "ОТП Банк". В січні 2022 року керівником відділення передано заяву до Кам`янського відділу обслуговування громадян.
Вподальшому Ддо листопада 2024 року пенсія позивачу виплачувалась в АТ «ОТП Банк». В зв`язку з відмовою АТ «ОТП Банк» в обслуговуванні в лютому 2025 року відкрито рахунок в АТ «Ощадбанк».
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.04.2025 року повідомлено, що належні пенсійні кошти за період з 01.06.2022 по 31.10.2023 перераховано в жовтні 2023 року на поточний рахунок ОСОБА_1 , відкритий в банківській установі АТ “ОТП БАНК”. 
З 01.11.2023 по 30.11.2024 виплата пенсії проводилась через банківську установу АТ “ОТП БАНК”. У зв`язку із закриттям банківського рахунку з грудня 2024 року виплата пенсії переведена через підприємство поштового зв`язку № 51931. 
В лютому 2026 року позивач через портал ПФУ звернувся із заявою про проведення відеоідентифікації. До наступного часу дату проведення ідентифікації не визначено. 
16.02.2026 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив: 
1. Пенсію виплачувати в АТ "Ощадбанк" відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам. У виплатних реквізитах зазначати « ОСОБА_2 ». 
2. Відповідь надати протягом 5 днів. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.04.2025 року повідомлено, що з 01.05.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. 
Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 17.03.2026 року повідомлено, що з 01.05.2025 виплату пенсії ОСОБА_1 призупинено у зв`язку з неотриманням призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд. 23.03.2026 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та просив: 
- поновити виплату пенсії з дати припинення з компенсацією втрати частини доходів, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відкритий в АТ «ОщадБанк» відповідно зазначеним в заяві реквізитам. 
Протягом 10 днів рішення управлінням не прийнято, відповіді не надано. 09.04.2026 року позивач додатково направила заяву про виплату пенсії в АТ Ощадбанк з особистого кабінету на порталі ПФУ.
Вважаючи протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку, протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 , не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, позивач через свого представника звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Згідно з ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.
Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам регулюється Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року №1596 (зі змінами) (далі - Порядок № 1596).
Відповідно до пункту 10 Порядку 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України або приймається органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку.
Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 45 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 року пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.
Стаття 49 Закону №1058- ІV регулює питання припинення та поновлення виплати пенсії. Так, виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється:
1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості;
3) у разі смерті пенсіонера;
4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд;
5) в інших випадках, передбачених законом.
Цей перелік підстав припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії лише у випадках, передбачених законом.
Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. визнано не конституційними положення п. 2 частини 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та втратили силу з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення.
Зокрема, п.3 резолютивної частини рішення звернуто увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.
З часу ухвалення рішення Конституційного Суду України № 25-рп/2009 ПФУ жодних нормативних актів які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають за межами України ПФУ не приймає, та напроти застосовує схеми, спрямовані на позбавлення соціального забезпечення зазначеній категорії громадян.
Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно ч. 1 статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.
Незаконне переведення виплати пенсії через відділення поштового зв`язку виключає можливість застосування п. 4 ч.1 ст. 49 Закону 1058-IV.
Щодо виплати пенсії на банківський рахунок.
Відповідно до ч.1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія виплачується щомісяця організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України або перераховується на визначений цією особою банківський рахунок у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 6 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999р. № 1596 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2016р. № 662) одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.
На сайті Пенсійного фонду України за посиланням: https://mof.gov.ua/uk/upovnovazheni-banki-shhodo-obslugovuvannja-zarplatnih-proekti наведено перелік уповноважених банків, через які може здійснюватись виплата пенсій, серед переліку уповноважених банків є також АТ «Ощадбанк». Отже, АТ «Ощадбанк» є уповноваженим банком, якому надано право виплати пенсії пенсіонерам, через відкритий в ньому поточний рахунок.
Рішенням Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р. визнано не конституційними положення п. 2 частини 1 ст. 49, другого речення ст. 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та втратили силу з моменту прийняття Конституційним Судом України рішення.
Зокрема, п.3 резолютивної частини рішення звернуто увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.
Верховний Суд в постанові від 20 січня 2022 року по справі № 280/4551/21 зазначив таке:
«35. Відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвела до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.
40. Крім того, як вже зазначено вище, наразі відсутній чіткий механізм щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, а тому існуючі «загальні» норми не повинні тлумачитись Пенсійним фондом з надмірним формалізмом, зважаючи на те, що не проведення виплати пенсії таким особам відбулося з вини держави в особі її компетентних органів.
41. Очевидним є те, що необхідність приїзду людей похилого віку, які виїхали на постійне проживання за межі України, виключно з метою особистого звернення до Пенсійного органу задля виправлення помилки, допущеної державою, є додатковим тягарем для таких осіб і не сприяє відновленню їх порушеного права. Такий підхід суперечить тезам, покладеним Конституційним судом України в основу рішення від 07.10.2009 №25-рп/2009.
42. Таким чином, Верховний Суд вважає за необхідне сформувати наступний правовий висновок: подання заяви про поновлення виплати пенсії пенсіонеру, який виїхав на постійне проживання за межі України, у період дії Порядку № 22-1 у редакції постанов правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1 та від 16.12.2020 № 25-1 допускається, у тому числі, представником такого пенсіонера за довіреністю і така заява повинна бути розглянута Пенсійним органом з урахуванням інших вимог Порядку №22-1.»
Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області не приймає заяви ані від банку, ані від представника, ані особисто від пенсіонера.
Окремі положення Порядку, на який посилається відповідач не приведені у відповідність до Закону та рішенню Конституційного Суду України № 25-рп/2009 від 07.10.2009р.
Абзац 3 п.10 зазначеного порядку взагалі виключає можливість подання заяви, навіть якщо така заява буде подана пенсіонером особисто.
Крім того, управління умисно здійснює переказ за реквізитами, що не відповідають наданої банком заяви (зазначають " ОСОБА_1 " - замість " ОСОБА_2 " - як в заяві) в зв`язку з чим платіж повертається нацбанком.
Щодо компенсації втрати частини доходу.
Відповідальність за не виконання зобов`язання може виникати на підставі договору або закону.
Згідно ст. 2 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством).
Згідно із ст. 3 Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).
Відповідно до ст. 4 Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.
Постановою Великої палати Верховного суду від 20 травня 2020 року по справі №815/1226/18 «Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести ОСОБА_1 поновлення та виплату пенсії за віком з 07 жовтня 2009 року відповідно до Закону № 1058-IV, в розмірі не меншому за прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, на підставі документів, що знаходяться в пенсійній справі, з компенсацією втрати частини доходів».
В даному випадку суд одночасно вирішив питання щодо майнових прав - "пенсії" та відповідальності за її не виплату - компенсація втрати частини доходів одночасно.
Відповідно ч. 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно ч. 1 стаття 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно ч. 2 статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розмір компенсації, як і розмір пенсії розраховується територіальним органом пенсійного фонду.
Управління має виплатити компенсацію втрати частини доходу за невиплату пенсії з листопада 2024 року по дату фактичної виплати боргу на визначений пенсіонером банківський рахунок.
Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з нормами частини другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу адміністративного судочинства України, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України).
Позивач при зверненні до суду поніс судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1064.96 грн, що документально підтверджується матеріалами справи.
Оскільки задоволено основну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подання позову до суду в сумі 1064.96 грн потрібно стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст. 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпро, ВУЛИЦЯ НАБЕРЕЖНА ПЕРЕМОГИ, будинок 26 ЄДРПОУ 21910427) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – задовольнити.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо переведення виплати пенсії ОСОБА_1 через відділення поштового зв`язку, протиправною бездіяльність щодо не поновлення виплати пенсії, не виплати компенсації втрати частини доходу, не виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області поновити виплату пенсії за віком ОСОБА_1 з листопада 2024 року, виплатити компенсацію втрати частини доходу з листопада 2024 року по дату фактичної виплати пенсії на визначений пенсіонером банківський рахунок, виплачувати пенсію на визначений пенсіонером банківський рахунок відповідно зазначеним банком в заяві реквізитам. 
Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (49123, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, код ЄДРПОУ 21910427) у розмірі 1064.96 грн.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Ніколайчук