ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"07" вересня 2026 р. справа № 300/758/26
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Микитин Н.М., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (надалі, також - позивач, ОСОБА_1 ), в інтересах якого діє представник адвокат Саюк Назар Володимирович, звернувся до суду з адміністративним позовом до Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рожнятів) (надалі, також відповідач, ВЛК) про визнання протиправним та скасування рішення від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7, яким визнано придатним до військової служби на підставі статті 17в графи II Розкладу хвороб, зобов`язання ухвалити нове рішення щодо придатності до військової служби з урахуванням висновків суду.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.01.2026 року позивач пройшов військово-лікарську комісію, з метою визначення ступеня придатності до військової служби, за результатами якого згідно висновку військово-лікарської комісії оформлено у вигляді довідки ВЛК № 2026-0111-1747-2214-7 від 11.01.2026 його визнано придатним до військової служби на підставі статті 17в графи II Розкладу хвороб, встановивши діагноз - невротичний розлад у формі акцентуації особистості. Однак, на переконання позивача, при постановленні коментованого висновку, проведення медичного огляду була проведена з грубими порушеннями процедури, встановленої нормами законодавства, стан здоров`я позивача належним чином не досліджувався, зокрема не було враховано наявного діагнозу — неорганічний енурез. Так, під час проходження військово-лікарської комісії позивач не мав можливості надати медичні документи, що підтверджують наявність у нього захворювань, які відповідно до чинного законодавства є підставою для визнання особи непридатною до військової служби, зазначене зумовлено тим, що позивач був затриманий та доставлений до приміщення територіального центру комплектування та соціальної підтримки безпосередньо з вулиці, без попередження та без надання часу для збору необхідних медичних довідок. Крім того, під час проведення військово-лікарської комісії позивачу не було забезпечено належного та всебічного медичного обстеження, зокрема не було проведено усіх необхідних лабораторних та інструментальних досліджень, а також не було враховано можливі хронічні захворювання та стан здоров`я позивача. З наведених підстав, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду 19.02.2026 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи, згідно із правилами, встановленими статтею 262 КАС України.
Відповідач копію ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.02.2026 отримав 27.02.2026, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення № R 06806 4729300 (а.с.39).
Відповідно до частини 6 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, на підставі положення частини 8 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши і оцінивши докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечують проти позову, встановив наступне.
ОСОБА_1 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується даними паспорту громадянина України у формі ID - картки (а.с.5).
За результатами медичного обстеження ОСОБА_1 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 (Рожнятів) складено висновок у формі довідки військово-лікарської комісії № 2026-0111-1747-2214-7 від 11.01.2026, згідно якого позивача було визнано придатним до військової служби на підставі статті 17в графи II Розкладу хвороб, опис діагнозу - невротичний розлад у формі акцентуації особистості, захворювання (а.с.9).
Представник заявника ОСОБА_2 28.01.2026 подав скаргу на рішення ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7 щодо придатності ОСОБА_1 до 16 регіональної військово-лікарської комісії (а.с. 11-13).
За результатом розгляду скарги, 16 Регіональна військово-лікарська комісія Міністерства оборони України 07.02.2026 надала відповідь за № 1190/6/1820, якою не встановлено підстав для скасування постанови ВЛК при ІНФОРМАЦІЯ_5 про ступінь придатності до військової служби згідно довідки від 11.01.2026 чи направлення ОСОБА_1 на повторний медичний огляд ВЛК. Зазначено, що згідно наданих копій медичних документів щодо військовослужбовця ОСОБА_1 наявність захворювань, які відповідно до вимог Положення можуть зумовити його непридатність до військової служби, не вбачається (а.с. 21-22). 
Вважаючи вказане рішення ВЛК у вигляді довідки ВЛК № 2026-0111-1747-2214-7 від 11.01.2026 протиправним, представник позивача звернувся до суду з даним адміністративним позовом. 
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 244 КАС України, визначаючи яку правову норму слід застосувати до спірних правовідносин суд зазначає, що при вирішенні даної справи керується нормами Законів та підзаконних нормативно-правових актів в тій редакції, яка чинна на момент виникнення чи дії конкретної події, обставини і врегулювання відповідних відносин.
Згідно із статтею 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (надалі по тексту також Закон №2232-XII).
Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (надалі по тексту також - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (частина 1 статті 2 Закону №2232-XII).
Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII, одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (частина 14 статті 2 Закону №2232-XII).
Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб. На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.
Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 за №402 затверджено "Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України" (надалі по тексту також Положення № 402, у редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402, коментоване Положення визначає процедуру проведення військово-лікарської експертизи військово-лікарськими комісіями, визначеними у главі 2 цього розділу, а також поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту, членів їх сімей, призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Так, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) з військовою службою та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям (пункт 1.2 глави 1 розділу 1 Положення №402).
Пунктом 2.1 глави 2 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (надалі по тексту також ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).
Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (надалі по тексту також - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання штатної військово-лікарської комісії. ВЛК приймають постанови у тому числі на виїзних засіданнях та, в окремих випадках (лікування за кордоном) - дистанційно.
Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
При цьому, постанови ВЛК можуть бути відмінені або скасовані штатними ВЛК, зокрема, такі скасовуються у випадках, коли попередня постанова ВЛК на дату її прийняття не відповідала законодавству та/або була прийнята на підставі недійсних документів.
Слід зазначити, що члени ВЛК діють на принципах верховенства права, законності, поваги та дотримання прав людини і громадянина, доброчесності, колегіальності, рівноправності членів комісії, вільного обговорення і вирішення питань, об`єктивності, неупередженості та обґрунтованості прийнятих рішень, висновків і пропозицій.
В контексті вищезгаданого, коментованим приписом також визначено обов`язки членів ВЛК, так, останні повинні добросовісно, чесно та професійно виконувати свої обов`язки; постійно підвищувати рівень своєї професійної компетентності; не ухилятися від прийняття рішень; не допускати зловживань та неефективного використання державної власності; знати вимоги нормативно-правових актів з питань військово-лікарської експертизи та застосовувати їх під час виконання обов`язків.
Окрім цього, згідно пункту 20.1 глави 20 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК приймаються колегіально, більшістю голосів. У прийнятті постанови голова та члени ВЛК не залежні і у своїй роботі керуються цим Положенням. У разі незгоди голови або членів комісії з думкою інших членів їх окрема думка заноситься до протоколу засідання ВЛК. Члени ВЛК зобов`язані дотримуватися вимог Положення.
Голова або члени ВЛК відповідальні за прийняте рішення та видачу документів про встановлення причинного зв`язку захворювань, поранень (контузій, травм або каліцтв). ВЛК мають право приймати постанови на виїзних засіданнях та у випадках визначення потреби (відсутності потреби) у продовженні тривалого лікування військовослужбовців під час лікування за кордоном - дистанційно, на підставі оригіналів медичних та військово-облікових документів або належним чином їх засвідчених копій.
Виїзні засідання ВЛК закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України можуть здійснюватися за рішенням керівників цих закладів, у межах адміністративно-територіальних зон відповідальності, на підставі запитів (звернень) керівників закладів охорони здоров`я (установ), в яких позаштатні постійно діючі ВЛК не створені.
За змістом пункту 20.2 глави 20 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК.
Постанови штатних ВЛК можуть прийматися як за результатом проведеного медичного огляду в цих ВЛК, так і на підставі проведеного медичного огляду у позаштатних ВЛК та наданих на розгляд медичних документів.
Як визначено пунктом 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення №402, дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК)
За змістом підпункту в пункту 22.1 глави 22 розділу ІІ Положення №402, діагноз та постанови ВЛК записуються: на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. У випадку діагностування у військовозобов`язаного, резервіста хвороби, зумовленої ВІЛ, діагноз та стаття Розкладу хвороб до військового квитка та облікової картки не записуються. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу.
Водночас, відповідно до пункту 22.7 глави 22 розділу ІІ Положення №402, постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає.
Постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, та надсилаються у військову частину та/або до ТЦК та СП в електронній та/або паперовій формі. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, яка підлягає затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляється на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного строку після закінчення медичного огляду. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) із затвердженою постановою надсилається командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд та/або до ТЦК та СП, в електронній та/або паперовій формі, в установленому законодавством порядку, а також видається на руки особі, що пройшла медичний огляд. Зазначені документи можуть видаватися на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів.
Порядок передачі медичних та інших документів військовослужбовців, які перебували (перебувають) на лікуванні в закладах охорони здоров`я державної та комунальної форми власності та державних установах Національної академії медичних наук, до військових частин та/або ТЦК та СП встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Під час дії воєнного стану строк опрацювання ВЛК свідоцтв про хворобу (довідок ВЛК) становить до п`яти календарних днів після закінчення медичного огляду (пункт 22.3 глави 22 розділу ІІ Положення №402).
Так, постанова ВЛК про ступінь придатності військовослужбовця до військової служби чинна протягом 12 місяців з моменту проведення медичного огляду (пункт 22.12 глави 22 розділу ІІ Положення №402).
При цьому, згідно пункту 3.8 глави 3 розділу ІІ Положення №402, постанови ВЛК при ТЦК та СП щодо військовозобов`язаних приймаються згідно з главою 20 цього розділу. Документально оформлені результати проходження військовозобов`язаним медичного огляду ВЛК доставляються до районного (міського) ТЦК та СП не пізніше наступного дня після прийняття постанови про придатність військовозобов`язаного до військової служби. Постанова ВЛК щодо придатності військовозобов`язаного до проходження військової служби вноситься до бази даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів не пізніше наступного дня з дня надходження відповідної постанови до районного (міського) ТЦК та СП.
Постанова ВЛК районних, міських ТЦК та СП про ступінь придатності військовозобов`язаного до військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період та/або під час дії правового режиму воєнного стану дійсна протягом одного року з дня закінчення медичного огляду.
Зі змісту наведеного правового регулювання суд доходить висновку, що результати проходження військовозобов`язаним медичного огляду мають наслідком прийняття постанови ВЛК, така, у випадку визначення придатності військовозобов`язаного до військової служби оформлюється довідкою ВЛК.
Повертаючись до фактичних обставин справи, судом встановлено, що за результатами медичного обстеження ОСОБА_1 військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_4 (Рожнятів) складено висновок у формі довідки військово-лікарської комісії № 2026-0111-1747-2214-7 від 11.01.2026, згідно якого позивача було визнано придатним до військової служби на підставі статті 17в графи II Розкладу хвороб, опис діагнозу - невротичний розлад у формі акцентуації особистості, захворювання (а.с.9).
Так, суд зазначає, що порядок проведення медичного огляду військовозобов`язаних врегульований главою 3 розділу ІІ Положення №402.
Згідно з пунктом 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення №402, кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, стоматологом, дерматологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально.
Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду.
До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року за №360 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів".
Суд зазначає, що на момент проходження ОСОБА_1 медичного огляду ВЛК 11.01.2026, так і на момент розгляду адміністративної справи в Україні діяв і діє правовий режим воєнного стану.
За змістом абзацу 3 пункту 3.2 глави 3 розділу ІІ Положення №402 під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
Крім того, перед оглядом військовозобов`язаних їм проводиться загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); визначається група крові та резус-належність, проводяться рентгенологічне обстеження органів грудної клітки, ЕКГ. Особам старшим 40 років обов`язково проводиться вимір внутрішньоочного тиску, дослідження крові на цукор. Інші дослідження проводяться за показаннями (пункт 3.4 глави 3 розділу ІІ Положення №402).
Лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
Відтак, коментованим правовим регулюванням чітко регламентовано процедуру проведення військово-лікарської експертизи військовозобов`язаного, яка передбачає здійснення медичного огляду особи відповідними лікарями за загальним переліком та лікарями інших спеціальностей за наявності медичних показань, а також попереднього проведення медичних обстежень за визначеним переліком.
Перевіряючи дотримання процедури проведення медичного огляду позивача, суд зазначає, що у відповідності до вимог Положення №402, огляд позивача здійснено наступними спеціалістами: терапевт, хірург, травматолог, невропатолог, офтальмолог, оториноларинголог, дерматолог, психіатр, підтвердженням чого є відповідні записи у картці обстеження та медичного огляду позивача від 11.01.2026 №6370429, постановлені діагнози, а саме психіатром зроблено запис - невротичний розлад у формі акцентуації особистості, інші характеристики стану останнього, як "здоровий", разом з підписами та відтисками штампів (печаток) лікарів-членів ВЛК. На підставі статті 17в графи II Розкладу хвороб, визнано придатним до військової служби (а.с.10).
Також суд зазначає, що графа 8 вищезгаданої картки "Результати додаткових методів обстеження" містить наступний перелік досліджень: загальний аналіз крові; біохімічний аналіз крові: вміст глюкози, вміст білірубіну, вміст АЛТ, вміст загального білка; серологічний аналіз крові на: антитіла до вірусу імунодефіциту людини (ВІЛ), поверхневий антиген до вірусу гепатиту "В" (HbsAg), загальні антитіла до вірусу гепатиту "С" (anti-HCV), реакція мікропреципітації з кардіоліпіновим антигеном або загальні антитіла до блідої трепонеми (RW); загальний аналіз сечі; рентгенологічне (флюорографічне) обстеження органів грудної клітки; електрокардіографічне дослідження; інші дослідження.
З вищенаведеного суд робить висновок про те, що в спірному випадку має місце вчинення запису щодо діагнозу ОСОБА_1 невротичний розлад у формі акцентуації особистості за афективно-екзальтованим та застрягаючим типом.
При цьому, згідно з пунктом 3.5 глави 3 розділу ІІ Положення №402 військовозобов`язаний під час проведення медичного огляду зобов`язаний надати членам ВЛК ТЦК та СП медичну карту амбулаторного хворого за формою №025/ о, затвердженою наказом МОЗ України від 14 лютого 2012 року за №110 "Про затвердження форм первинної облікової документації та Інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я незалежно від форми власності та підпорядкування", зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (надалі по тексту також - форма №025/о), виписки з медичної документації щодо перенесених захворювань, отриманих травм, поранень тощо, якщо така інформація відсутня в ЕСОЗ.
Медичні документи в паперовій формі мають надаватись лікарям ВЛК лише у разі відсутності їх в ЕСОЗ.
Як вже зазначалось судом, відповідно до абзацу 4 пункту 3.2 розділу 2 Положення №402 під час дії правового режиму воєнного стану кожний військовозобов`язаний оглядається хірургом, терапевтом, невропатологом, психіатром, офтальмологом, оториноларингологом, а за медичними показаннями - і лікарями інших спеціальностей.
При цьому, матеріали адміністративної справи позбавлені доказів, які б могли свідчити про наявність у ОСОБА_1 під час здійснення щодо нього медичного огляду будь-яких обґрунтованих клінічних показань чи обставин, що зумовлювали б необхідність проведення стосовно нього додаткових діагностичних процедур, поглиблених досліджень або спеціалізованих медичних заходів. Відтак, слід ствердити про відсутність підтвердження факту існування підстав, котрі б об`єктивно та юридично вмотивовували звернення до додаткових "інших" методів медичного дослідження.
З огляду на вказане суд стверджує про відсутність протиправних дій Військово-лікарської комісії при ІНФОРМАЦІЯ_1 (Рожнятів) в частині недотримання останньою процедури проведення медичного огляду військовозобов`язаного відповідно до вимог Положення №402.
Крім того, суд зазначає, що за змістом абзацу другого пункту 3.2 глави 3 розділу II Положення №402 ступінь придатності військовозобов`язаних до військової служби за станом здоров`я кожним лікарем визначається індивідуально. Висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз вносяться кожним лікарем до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів, що засвідчується особистим підписом лікаря та скріплюється його особистою печаткою, із зазначенням дати проведення медичного огляду. До інформації про діагноз та результати медичних втручань (застосування методів діагностики, профілактики або лікування, пов`язаних із впливом на організм людини), які вносяться до картки обстеження та медичного огляду, додається відповідний код до кожного діагнозу та результату медичних втручань за класифікацією, визначеною НК 025 та НК 026, затвердженими наказом Міністерства економіки України від 04 серпня 2021 року за №360 "Про затвердження та скасування національних класифікаторів".
Суд зазначає, що довідка військово-лікарської комісії від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7 містить наступні відомості стосовно діагнозу позивача: "(включаючи код, згідно чинного НК 025) та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): F48.8 інші уточнені невротичні розлади опис діагнозу невротичний розлад у формі акцентуації особистості. На підставі статті 17в графи II розкладу хвороб ОСОБА_1 визнано придатним до військової служби.(а.с.9).
Так, згідно правового регулювання, закріпленого пунктом 1.2 глави 1 розділу І Положення №402, постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (надалі по тексту також Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (надалі по тексту також ТДВ) (додаток 3).
При цьому, варто відзначити, що у відповідності до абзацу 2 пункту 3.2 глави 2 розділу ІІ Положення №402, до картки обстеження та медичного огляду та до інших документів кожним лікарем вносяться не тільки висновки про придатність або непридатність військовозобов`язаних до військової служби, але й подані ними скарги та об`єктивні дані, виявлені у процесі медичного огляду, а також встановлений діагноз.
Окрім того, згідно абзацу 3 пункту 3.4 глави 2 розділу ІІ Положення №402, лікарі, які включаються до складу ВЛК із закладів охорони здоров`я комунальної або державної форми власності, під час проведення медичного огляду ознайомлюються з медичними записами в ЕСОЗ [Електронної системи охорони здоров`я] та з іншими медичними документами, які надає військовозобов`язаний, що характеризують його стан здоров`я, а також вносять до ЕСОЗ [Електронної системи охорони здоров`я] відповідні медичні записи на підставі отриманої інформації.
В свою чергу, суду не надано будь-яких доказів, котрі б вказували про позбавлення позивача права надати лікарям ВЛК свої медичні документи, що свідчать про наявність у останнього захворювань, які унеможливлюють проходження ним військової служби за станом здоров`я.
Також варто відзначити, що доводи представника позивача про не врахування ВЛК при згаданих у таких медичних обстеженнях відомостей та/або діагнозів, а також заявлених клопотань про проведення більш детального огляду у окремих лікарів-спеціалістів, не знаходять свого документального підтвердження ані у Картці обстеження та медичного огляду позивача, ані шляхом подання заявником належних та достатніх доказів, котрі однозначно свідчили б про надання Комісії медичних документів, які характеризують його стан здоров`я, та, натомість, протиправно не взяті до уваги всупереч вимогам Положення №402.
Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, не затверджуються, контролюються, переглядаються, а за необхідності скасовуються або відміняються відповідною штатною ВЛК (абзац 1 пункту 20.2 глави 20 розділу II Положення №402).
Як визначено підпунктами 2.5.1 пункту 2.5, підпунктом 2.8.1 пункту 2.8 глави 2 розділу І Положення №402, ВЛК ТЦК та СП, що віднесена до позаштатних постійно діючих ВЛК, створюється при районному (міському) ТЦК та СП.
Так, ВЛК ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, областей, міста Києва мають право переглядати постанови ВЛК районного (міського) ТЦК та СП, крім постанов, які згідно з цим Положенням підлягають розгляду, контролю та затвердженню ЦВЛК, ВЛК регіону (підпункт 2.8.3 пункту 2.8 глави 2 розділу I Положення №402).
Згідно пункту 3.3 глави 3 розділу I Положення №402, скарги на дії (бездіяльність) чи постанови ВЛК районних (міських) ТЦК та СП подаються за підпорядкованістю до ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , обласних ТЦК та СП, ТЦК та СП Автономної Республіки Крим. У разі незгоди громадянина з рішенням ВЛК при районному (міському) ТЦК та СП на підставі його заяви громадянин направляється для проходження ВЛК при обласному (Київському та Севастопольському міських) ТЦК та СП..
Дії (бездіяльність), рішення, постанови, прийняті ВЛК обласних (Київського міського, ІНФОРМАЦІЯ_7 , ТЦК та СП Автономної Республіки Крим, оскаржуються в штатних ВЛК або у судовому порядку.
До штатних ВЛК, як встановлено пунктом 2.2 глави 2 розділу І Положення №402, належать Центральна військово-лікарська комісія (надалі по тексту також ЦВЛК); ВЛК регіону.
Відповідно до підпунктів 2.4.4, 2.4.5 пункту 2.4 глави 2 розділу І Положення №402, ВЛК регіону здійснює розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи, а також, серед іншого, уповноважена приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати, відміняти або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК.
Дії (бездіяльність), рішення, прийняті за результатами розгляду звернень ВЛК регіону, оскаржуються в ЦВЛК (пункт 3.3 глави 3 розділу I Положення №402).
Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України (підпункт 2.3.4 пункту 2.3 глави 2 розділу І Положення №402).
Так, адвокат Саюк Н. В. в інтересах ОСОБА_1 скерував до 16-Регональної військово-лікарської комісії скаргу від 28.01.2026 на рішення від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7, із проханням скасувати рішення від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7 та прийняти нове рішення щодо придатності ОСОБА_1 до військової служби (а.с.15).
Разом з тим, 16-Регональна військово-лікарська комісія листом від 07.02.2026 за №1190/6/1820 повідомило представника позивача про відсутність підстав для задоволення скарги та про відсутність підстав для скасування довідки ВЛК від 11.01.2026, оскільки наявність у ОСОБА_1 захворювань, які не були зазначені у спірній довідці та які могли б вплинути на визначення ступеня його придатності до військової служби, документально не підтверджена (а.с.21-22).
Будь-яких інших скарг позивача до ВЛК обласної ТЦК та СП та/або до Центральної військово-лікарської комісії для перегляду висновку Військово-лікарської комісії, суду надано не було.
Крім того, аргументи представника позивача в частині необхідності врахування ВЛК від 13.02.202, а також хибну оцінку діагнозів позивача, судом не приймаються, з огляду на те, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.
Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.06.2018 у справі №806/526/16.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Також відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.06.2020 у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.
Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Дискреційні повноваження - це повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин. Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору із будь-ким. З огляду на положення статті 2 КАС України щодо компетенції адміністративного суду останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які віднесені до компетенції цього органу державної влади.
Отже, питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.
Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити їх законність лише в межах дотримання процедури прийняття таких. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суд не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідності дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Такі правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 26.02.2025 у справі №600/3273/22-а, від 26.02.2025 у справі №240/13173/22 від 16.04.2025 у справі №160/31586/23.
Таким чином, розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки, як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.
Більше того, суд наголошує, що в межах розгляду даної адміністративної справи, не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний/не придатний до військової служби.
Враховуючи вищенаведене суд вказує про те, що Військово-лікарською комісією при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), як під час проведення медичного огляду ОСОБА_1 , так і під час винесення рішення, оформленого довідкою військово-лікарської комісії від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7 дотримано вимоги Положення №402, а відтак вказане рішення є правомірним та не підлягає скасуванню.
З огляду на висновок суду про правомірність винесення рішення оформленого довідкою військово-лікарської комісії від 11.01.2026 № 2026-0111-1747-2214-7, не підлягають задоволенню також похідні вимоги ОСОБА_1 про зобов`язання ВЛК провести повторний медичний огляд.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Решта доводів та аргументів учасників справи не мають значення для вирішення спору по суті, не спростовують встановлених судом обставин у спірних правовідносинах та викладених висновків суду.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2статті 2 КАС України, а тому позовні вимоги є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.
Зважаючи, що у задоволенні позову відмовлено, а іншими учасниками справи судові витрати не понесені, судові витрати не підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України. 
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, - 
ВИРІШИВ: 
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Учасники справи:
Позивач - ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );
Відповідач - Військово-лікарська комісія при ІНФОРМАЦІЯ_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ). 
Суддя   Микитин Н.М.