Справа № 161/21654/25 	Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М. 	
Провадження № 22-ц/802/940/26  	  Доповідач: Киця  С. I.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2026 року        місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Киці С. І.,
суддів Матвійчук Л. В., Карпук А. К.,
секретар судового засідання Прядун Ю. В.,
з участю:
прокурора Костюк Н. В.,
представника відповідача адвоката Бенещук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2026 року, 

ВСТАНОВИВ:
Позивач заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради в жовтні 2025 року звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння. У позовній заяві прокурор посилався на порушення інтересів держави. Вказує, що на підставі рішення Піддубцівської сільської ради від 20.09.2011 № 6/7.4 ОСОБА_2 21.11.2011 видано Державний акт серії АК № 061936 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 площею 0,1065 га з цільовим призначенням – для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.10.2012 у справі № 0308/6820/12, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07.02.2013, задоволено позов прокурора Луцького району в інтересах Піддубцівської сільської ради до ОСОБА_2 про визнання протиправним рішень Піддубцівської сільської ради та скасування Державного акта на право власності на землю, визнано незаконними та скасовано рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району від 08.04.2011 № 4/7.18 «Про надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» та від 20.09.2011 № 6/7.4 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність ОСОБА_2 », визнано незаконним та скасовано Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1065 га для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Гаразджа Луцького району від 21.11.2011 серії АК № 061936, виданий ОСОБА_2 на підставі рішення Піддубцівської сільської ради від 20.09.2011, зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 072280001002929, кадастровий номер земельної ділянки - 0722885000:02:001:3906. Відповідно до інформації органу місцевого самоврядування земельна ділянка з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 згідно діючого Генерального плану с. Гаразджа, затвердженого рішенням Піддубцівської сільської ради від 22.02.2017 № 14/3 «Про затвердження змін до генерального плану села Гаразджа», відноситься до території інженерної інфраструктури. 21.03.2025 на підставі договору дарування від 21.03.2025 № 349 зареєстровано право власності на земельну ділянку в с. Гаразджа Луцького району з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 площею 0,1065 га зареєстровано за ОСОБА_1 . Попереднім власником зазначеної земельної ділянки був ОСОБА_3 , який набув відповідне право згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.03.2025 № 356, як спадщину після смерті  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після набрання законної сили зазначеним рішенням, земельна ділянка з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 фактично повернулась у комунальну власність територіальної громади (Піддубцівської, а в подальшому – Підгайцівської). Відповідно до інформації Підгайцівської сільської ради від 07.10.2025 № 1615/3-2/2-25 будь-які рішення з приводу передачі у приватну власність земельної ділянки з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 після набрання законної сили рішенням суду у справі (07.02.2013), в тому числі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 сільською радою не приймались, що свідчить про її повторне незаконне вибуття з комунальної власності. 12.04.2024 до Державного земельного кадастру внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0722885000:02:001:0884 площею 0,0027 з цільовим призначенням 12.06 для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розробленого ПП ОСОБА_4 10.08.2006. Земельна ділянка з кадастровим номером 0722885000:02:001:0884 є суміжною до земельної ділянки кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 (ділянки межують з трьох сторін). На земельній ділянці з кадастровим номером 0722885000:02:001:0884 площею 0,0027 га розташовані ГРП шафового типу, газопроводи низького та високого тиску. Просить витребувати у комунальну власність Підгайцівської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, кадастровий номер 0722885000:02:001:3906, площею 0,1065 га, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області.
Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2026 року позов задоволено. Витребувано у комунальну власність Підгайцівської сільської ради з незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 площею 0,1065 га, що розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області. Стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської обласної прокуратури сплачену суму судового збору в розмірі 2422,40 грн. Додатковим рішенням від 14 травня 2026 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь Волинської обласної прокуратури сплачену суму судового збору 1211,20грн.
Відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на вказане рішення суду. Вважає, що рішення судом першої інстанції ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, з порушенням процесуального права. Вказує, що його батько ОСОБА_3 , а в подальшому і він, ОСОБА_1 є добросовісними набувачами права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906, яка розташована в с. Гаразджа Луцького району Волинської області. Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень – це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалась на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Просить скасувати рішення суду першої інстанції у цій справі та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.
Заступник керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради подав відзив на апеляційну скаргу в якому вказує, що оскільки державний акт від 21.11.2011 серії АК № 061936, виданий ОСОБА_2 визнано недійсним та скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили, у останньої право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 припинилось 07.02.2013 (дата набрання законної сили рішенням суду в справі № 0308/6820/12), відповідно, зазначена земельна ділянка не могла увійти до складу спадщини та перейти до спадкоємців, а тому земельна ділянка підлягає витребуванню у відповідача на користь Підгайцівської сільської ради на підставі ст. 387 ЦК України. Просить залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, рішення суду першої інстанції – без змін.
Представник відповідача адвокат Бенещук Л.В. в суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з підстав, що в ній наведені.
Прокурор Костюк Н.В. в суді апеляційної інстанції апеляційну скаргу відповідача не визнала та просила залишити її без задоволення.
Апеляційний суд в складі колегії суддів, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги.
Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 31.10.2012 у цивільній справі № 0308/6820/12, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 07.02.2013, визнано незаконними та скасовано рішення Піддубцівської сільської ради Луцького району від 08.04.2011 № 4/7.18 «Про
надання дозволу на розроблення проекту відведення земельної ділянки для
будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і
споруд» та від 20.09.2011 № 6/7.4 «Про затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність 
ОСОБА_2 », визнано незаконним та скасовано Державний акт на право
власності на земельну ділянку площею 0,1065 га для будівництва та
обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в
с. Гаразджа Луцького району від 21.11.2011 серії АК № 061936, виданий
 ОСОБА_2 на підставі рішення Піддубцівської сільської ради від 20.09.2011,
зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право
власності на землю за № 072280001002929, кадастровий номер земельної
ділянки - 0722885000:02:001:3906.
Державна реєстрація цієї земельної ділянки була проведена управлінням Держкомзему у Луцькому районі 21.11.2011.
17 грудня 2024 року до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно було внесено відомості про речові права на земельну ділянку площею 0,1065 га, кадастровий номер 0722885000:02:001:3906, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Гаразджа Луцького району на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії АК № 061936 від 21.11.2011.
ОСОБА_3 згідно свідоцтва про право на спадщину від 18.03.2025, зареєстрованого в реєстрі за №356 набув право власності на спадкове майно після смерті своєї матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на земельну ділянку площею 0,1065 га, кадастровий номер 0722885000:02:001:3906, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд в с. Гаразджа Луцького району.
21.03.2025 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Н.І.Ходачинською, зареєстрованому в реєстрі за № 349, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , відповідач набув права власності на земельну ділянку в с. Гаразджа Луцького району з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 площею 0,1065 га.
Відповідно до зазначеної інформації органу місцевого самоврядування
земельна ділянка з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 згідно діючого Генерального плану с. Гаразджа, затвердженого рішенням Піддубцівської сільської ради від 22.02.2017 № 14/3 «Про затвердження змін до
генерального плану села Гаразджа», відноситься до території інженерної
інфраструктури.
До державного земельного кадастру 12.04.2024 внесено відомості про державну реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 0722885000:02:001:0884 площею 0,0027 га з цільовим призначенням 12.06 для розміщення та експлуатації об`єктів трубопровідного транспорту. Зазначена земельна ділянка розташована в с. Гаразджа та є суміжною до спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 (ділянки межують між собою з трьох сторін, земельна ділянка з кадастровим номером
0722885000:02:001:0884 розташована посередині спірної земельної ділянки з
кадастровим номером 0722885000:02:001:3906). На земельній ділянці з кадастровим номером 0722885000:02:001:0884 площею 0,0027 га розташований ГРП шафового типу.
Відповідно до наявного у Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 0722885000:02:001:0884 від 10.08.2006 висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.08.2006 № 570 розміри санітарних розривів до житлової забудови відповідно до СанПІН «Планування та забудова населених місць» (Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів) становить 10 м. На цій земельній ділянці розташовані ГРП шафового типу, газопроводи низького та високого тиску. Газопровід низького тиску також проходить в межах спірної земельної ділянки з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906, відповідно на зазначену земельну ділянку поширюються обмеження у її використанні. Відповідні обставини встановлені судом при розгляді справи № 0308/6820/12, а також підтверджуються відомостями, зазначеними у Проекті землеустрою щодо відведення земельної ділянки ОСОБА_2 – згідно експлікації земельних угідь частина земельної ділянки перебуває в зоні дії обмежень (газопровід високого тиску).
Відповідно до статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (стаття 317 ЦК України).
Відповідно до статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Засади захисту права власності, зокрема, передбачають право на витребування власником свого майна від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (ст. 387 ЦК України) та від добросовісного набувача (ст. 388 ЦК України).
В разі задоволення позовної вимоги про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння суд витребовує таке майно на користь позивача, а не зобов`язує відповідача повернути його власникові. Таке рішення є підставою для внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про державну реєстрацію за позивачем права власності на нерухоме майно, зареєстроване в цьому реєстрі за відповідачем (висновок Великої Палати Верховного Суду у постанові від 14.11.2018 у справі № 183/1617/16).
Так як державний акт від 21.11.2011 виданий ОСОБА_2 визнано недійсним та скасовано рішенням суду, яке набрало законної сили, право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 0722885000:02:001:3906 припинилось 07.02.2013 (дата набрання законної сили рішенням суду в справі № 0308/6820/12), відповідно, зазначена земельна ділянка не могла увійти до складу спадщини та перейти до спадкоємців, і пізніше подарована відповідачу, а тому земельна ділянка підлягає витребуванню у відповідача на користь Підгайцівської сільської ради. 
Разом з тим встановлено, що прокурор звернувся в суд про витребування земельної ділянки від відповідача на підставі ст. 387 ЦК України, як від недобросовісного набувача і суд задовольнив на цій підставі позов.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що відповідача у справі  ОСОБА_1 не можна вважати добросовісним набувачем спірної земельної ділянки, оскільки ОСОБА_2 , якій було передано земельну ділянку на підставі рішення Піддубцівської сільської ради, яке в подальшому визнано незаконним та скасовано, перебувала в родинних стосунках з відповідачем, якому вказана земельна ділянка була передана у власність від його батька безоплатно і відповідач не довів, що йому не було відомо про існування рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 31.10.2012. Задовольняючи позов про витребування спірного нерухомого майна, суд першої інстанції поклав на відповідача додатковий обов`язок, крім відомостей, що містяться у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, перевіряти та аналізувати також обставини правомірності попередніх переходів майна, зокрема, обставини вибуття майна з володіння позивача.
Добросовісність чи недобросовісність особи - це правовий висновок, який робиться судом на підставі встановлених обставин справи, які можуть про це свідчити. Такий правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 910/20528/21.
При застосуванні норми права до спірних правовідносин апеляційний враховує висновки Великої Палати Верховного Суду викладені у постанові від 21 вересня 2022 року у справі № 908/976/19, відповідно до яких: якщо спірне майно є об`єктом нерухомості, то для визначення добросовісності його набувача, крім приписів ЦК України, слід застосовувати спеціальну норму пункту 1 частини першої статті 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", відповідно до якої державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Тому за відсутності в цьому реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно, особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не могла знати про існування таких прав, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб.
Позивачем не надано доказів, що рішення суду про визнання і скасування державного акту на право власності на земельну ділянку пред`являлося Підгайцівською сільською радою, Піддубцівською сільською радою чи прокурором до виконання і у Поземельну книгу, у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно внесено відомості щодо скасування державного акту на спірну земельну ділянку, зміни власника земельної ділянки. Це підтверджується і листом Підгайцівської сільської ради № 1530/3-2/2-25 від 19 вересня 2025 року Луцькій окружній прокуратуру, де зазначено, що рішення Луцького міськрайонного суду від 31 жовтня 2012 року Піддубцівською сільською радою не було виконано.
В наданій прокурором інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розділі інформації щодо спірної земельної ділянки, не містилися відомості про право комунальної власності територіальної громади на це майно, а отже, під час набуття такої земельної ділянки кінцевим володільцем ОСОБА_1 не могло припускатися, що первісний володілець незаконно набув її у власність. 
Посилання суду на те, що відповідач перебував у родинних стосунках з первісним власником ОСОБА_2 і йому було відомо про існування рішення суду від 31.10.2012, не заслуговує на увагу, так як станом на цю дату він був неповнолітнім (15 років). 
Відповідач не міг знати, що подарована йому земельна ділянка належить до земель комунальної власності. Попередні власники відкрито користувалися цією земельною ділянкою, земельна ділянка не була вилучена у ОСОБА_2 і не була фактично повернута у комунальну власність, на ній знаходились межові знаки, зелені насадження. На суміжній земельній ділянці розташований газопровід високого тиску і ГРП шафового типу, а не на спірній земельній ділянці. При набутті права власності на земельну ділянку відповідачем не порушено жодної норми права. 
Апеляційний суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем. 
09 квітня 2025 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Цивільного кодексу України щодо посилення захисту прав добросовісного набувача» № 4292-IX від 12 березня 2025 року, згідно з яким статтю 390 ЦК України доповнено частиною п`ятою наступного змісту: «Суд одночасно із задоволенням позову органу державної влади, органу місцевого самоврядування або прокурора про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади вирішує питання про здійснення органом державної влади або органом місцевого самоврядування компенсації вартості такого майна добросовісному набувачеві.
Суд постановляє рішення про витребування нерухомого майна від добросовісного набувача на користь держави чи територіальної громади, за умови попереднього внесення органом державної влади, органом місцевого самоврядування або прокурором вартості такого майна на депозитний рахунок суду. Перерахування грошових коштів як компенсації вартості нерухомого майна з депозитного рахунку суду здійснюється без пред`явлення добросовісним набувачем окремого позову до держави чи територіальної громади.
Держава чи територіальна громада, яка на підставі рішення суду компенсувала добросовісному набувачеві вартість майна, набуває право вимоги про стягнення виплачених грошових коштів як компенсації вартості майна до особи, з вини якої таке майно незаконно вибуло з володіння власника. Порядок компенсації, передбачений цією частиною, не застосовується щодо об`єктів приватизації, визначених Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».
Для цілей цієї статті під вартістю майна розуміється вартість майна, оцінка (експертно-грошова оцінка земельної ділянки) якого здійснена в порядку, визначеному законом, чинна на дату подання позовної заяви».
Апеляційний суд дійшов висновку, що вимога прокурора щодо визнання відповідача недобросовісним є недоведеною належними і допустимими доказами, відповідач ОСОБА_1 є добросовісним набувачем спірної земельної ділянки за безвідплатним договором, витребування якої буде надмірним тягарем для відповідача, який буде позбавлений права власності на майно без компенсації і не буде дотримано справедливої рівноваги між інтересами держави (суспільства) та інтересами особи, яка відкрито володіє спірною земельною ділянкою, і яка була нею отримана на законних підставах.
Позивачем попередньо не внесено вартість майна на депозитний рахунок суду, що є підставою для відмови у задоволенні позову на підставі частини п`ятої статті 390 ЦК України. 
Рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у позові. Відповідно підлягає скасуванню і додаткове рішення у цій справі.
Керуючись ст. ст. 259, 268, 367, 368, 369, 371, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 задовольнити.
Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07 травня 2026 року та додаткове рішення від 14 травня 2026 року в цій справі скасувати та ухвалити нове рішення.
В позові заступника керівника Луцької окружної прокуратури в інтересах держави в особі Підгайцівської сільської ради до ОСОБА_1 про витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння, - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 23 липня 2026 року.

Головуючий – суддя

Судді