Справа № 190/1678/26
Провадження №1-кп/190/174/26
ЄРДР № 12026046550000066

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2026 року м. П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області 
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 , 
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. П`ятихатки кримінальне провадження по обвинуваченню 

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Вільногірськ Дніпропетровської області, громадянки України, освіта повна середня, заміжня, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,

в с т а н о в и в:

14.06.2026 приблизно о 08 год 00 хв ОСОБА_4 , перебувала на власному городі, розташованому поблизу домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . У цей же час на сусідньому городі перебувала потерпіла ОСОБА_6 .
В подальшому, між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних відносин виник словесний конфлікт. В ході конфлікту у ОСОБА_4 раптово виник кримінально-протиправний умисел, спрямований на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
З метою реалізації раптово виниклого протиправного умислу, спрямованого на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , цього ж дня, тобто 14.06.2026 приблизно об 08 год 05 хв, перебуваючи на території городу, що розташований поблизу домоволодіння, за адресою: АДРЕСА_1 , підійшовши до ОСОБА_6 , яка в цей час розвернулася до ОСОБА_4 спиною, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний та протиправний характер своїх дій і наслідків, бажаючи їх настання, нанесла один удар долонею правої руки в ділянку правої лопатки потерпілій ОСОБА_6 . Після отриманого удару, потерпіла розвернулася обличчям до ОСОБА_4 , одразу після чого ОСОБА_4 вхопила потерпілу ОСОБА_6 правою рукою за одяг на рівні передньої поверхні грудної клітки, а лівою намагалася нанести удар в область голови потерпілої. Однак потерпіла ОСОБА_6 лівою рукою схопила ліву руку ОСОБА_4 , а правою рукою схопивши ззаду за волосся, різким рухом повалила ОСОБА_4 на землю з метою зупинити протиправні дії проти себе.
Внаслідок своїх умисних та протиправних дій ОСОБА_4 , спричинила ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді поверхневих подряпин лінійної форми вкритих тонкими світло^:коричневого кольору скоринками розташованих на шкірі передньої поверхні грудної клітки на рівні 3-4-го ребер по біля грудинній лінії ліворуч та праворуч, ділянки з набряком м`яких тканин на рівні верхньо-зовнішнього кута правої лопатки, яке за своїм характером відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. 
Таким чином, обвинувачена ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення (проступок), передбачене ч. 1 ст. 125 КК України – як умисне легке тілесне ушкодження.
17 липня 2026 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 укладено угоду про визнання винуватості, згідно з якою ОСОБА_4 беззастережно визнала себе винуватою у вчиненні кримінального правопорушення (проступку), передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України за обставин, викладених в обвинувальному акті.
Також, при укладенні угоди між сторонами, останні погодилися на призначення покарання за ч.1 ст. 125 КК України у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні зазначив, що при укладанні угоди були дотримані всі вимоги і правила КПК та КК України, а тому просив суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
При цьому, обвинувачена ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінального правопорушення повністю визнала, а також зазначила, що вона розуміє надані їй законом права, передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення угоди про визнання винуватості згідно ч. 2 ст. 473 КПК України, а також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України та вид покарання, який до неї буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягала на затвердженні останньої.
Захисник обвинуваченої ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між його підзахисною та прокурором, на умовах, визначених у ній.
Потерпіла ОСОБА_6 надала письмову згоду прокурору на укладення між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 угоди про визнання винуватості та просила суд затвердити зазначену угоду і призначити обвинуваченій узгоджену в угоді міру покарання.
Заслухавши думку прокурора, обвинуваченої та її захисника, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена щодо кримінальних проступків, злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні щодо кримінальних правопорушень, внаслідок яких шкода завдана державним чи суспільним інтересам або правам та інтересам окремих осіб, у яких беруть участь потерпілий або потерпілі, не допускається, крім випадків надання всіма потерпілими письмової згоди прокурору на укладення ними угоди.
Умови угоди не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно, умови, які б ускладнювали виконання угоди обвинуваченою, не встановлено. Суд переконався, що укладення угоди сторонами є також добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винною, віднесено до категорії кримінального проступку, унаслідок вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення шкода завдана потерпілому, яка надала письмову згоду прокурору на укладення угоди.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченою і призначення обвинуваченій узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст.ст. 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд 

у х в а л и в :

Затвердити угоду про визнання винуватості укладену 17 липня 2026 року між прокурором-стажистом на посаді прокурора Жовтоводської окружної прокуратури ОСОБА_3 та обвинуваченою ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винуватою у пред"явленому обвинувачені за ч. 1 ст. 125 КК України та призначити покарання у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Вирок може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в П"ятихатський районний суд Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий суддя ОСОБА_1