Справа №949/1435/26 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 
04 вересня 2026 року         м. Дубровиця

Суддя Дубровицького районного суду Рівненської області Отупор К.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Відділення поліції №1 Сарненського РВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 
за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 роз`яснені,
В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №729643 від 19 липня 2026 року вбачається, що 18 липня 2026 року о 23 год. 15 хв., на автодорозі Дубровиця-Мочулище водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом "Skoda Octavia", з номерним знаком НОМЕР_2 під час руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку та стан транспортного засобу, внаслідок чого допустив з`їзд в кювет, чим спричинив механічні пошкодження транспортного засобу, чим порушив вимоги пунктів 2.3.б, 12.1 ПДР України.
При складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надав письмові пояснення до протоколу на окремому аркуші.
12 серпня 2026 року до суду від ОСОБА_1 надійшло Заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №729643 від 19 липня 2026 року, в якому зазначається, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини та просить закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення. Він обґрунтовує це тим, що з`їзд його автомобіля Skoda Octavia у кювет був вимушеним маневром, здійсненим відповідно до пункту 12.3 ПДР України задля уникнення лобового зіткнення з автомобілем Ford Focus. За твердженням ОСОБА_1 , водій зустрічного транспортного засобу, ОСОБА_2 , відволікся на мобільний телефон і раптово виїхав на зустрічну смугу, що повністю підтверджується його ж письмовими поясненнями в матеріалах справи. ОСОБА_1 наголошує, що рухався без порушень швидкісного режиму, постійно контролював дорожню обстановку, а його дії були виключно крайньою необхідністю для мінімізації наслідків аварійної ситуації, створеної іншим учасником руху.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , який ствердив, що саме його необачні дії змусили іншого учасника дорожнього руху ОСОБА_1 з"їхати в кювет, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, приходжу такого висновку.
За змістом частини 2 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого додержання законності.
Відповідно до статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. 
Згідно статті 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
За змістом статті 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ці обставини встановлюються в ході дослідження доказів під час розгляду справи.
Розглянувши справу на підставі досліджених доказів орган (посадова особа) відповідно до статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення виносить постанову.
Дослідивши докази, які містяться в матеріалах адміністративної справи: серії ЕПР1 №729643 від 19 липня 2026 року, схему місця ДТП від 18 липня 2026 року, копії фотознімків з місця події, долучені працівниками поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 та копію письмових пояснень ОСОБА_2 , Заперечення на протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №729643 від 19 липня 2026 року, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 не порушував вимоги пунктів вимоги пунктів 2.3.б, 12.1 Правил дорожнього руху України.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, ПДР).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Підпунктом «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху України передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою та відповідно реагувати на її зміну.
Стаття 124 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Пунктом 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередньо участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.
Враховуючи, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 не врахував безпечної швидкості руху або мав змогу дотримуючись такого швидкісного режиму виявити перешкоду та уникнути з`їзду в кювет, а оскільки водій зустрічного транспортного засобу раптово виїхав на зустрічну смугу, що повністю підтверджується його ж письмовими поясненнями в матеріалах справи, суд вважає, що дії ОСОБА_1 були необхідністю для мінімізації наслідків аварійної ситуації, створеної іншим учасником руху, тому суд вважає, що він не допустив порушення вимог пунктів 2.3б та 12.1 Правил дорожнього руху, а відповідно в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
У відповідності до частині 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, вина (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
У відповідності до статей 251, 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення, приймаючи рішення по справі про адміністративне правопорушення, суд оцінює докази в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
До числа доказів, крім протоколу про адміністративне правопорушення, відносяться пояснення особи, яка вчинила правопорушення, пояснення потерпілих, свідків, висновки експерта, речові докази, показання технічних приладів, протоколи про вилучення речей і документів, інших документи.
У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно правових позицій Верховного суду України, викладених у Постанові Пленуму №14 від 23 грудня 2005 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" суди при розгляді зазначених категорій справ повинні враховувати, що диспозиції цих норм є бланкетними, а тому суду слід ретельно з`ясовувати та зазначати у своєму рішенні, в чому саме полягали порушення, норми яких правил не додержані, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом негативними наслідками, що настали.
Отже, умовою для настання адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення є наявність причинного зв`язку між порушенням Правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди. Питання наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення, за ознаками якого складений протокол про адміністративне правопорушення, у діях конкретної особи суд вирішує в межах протоколу, складеного відносно цієї особи, перевіряючи відповідність обставин, викладених у протоколі, фактичним обставинам провадження.
У рішенні ЄСПЛ по справі "Коробов проти України" Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.
Обов`язковим елементом об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, є матеріальні наслідки, зокрема, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. Отже, згідно цієї норми закону відповідальність настає у випадку, якщо пошкоджено чуже майно. 
Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 допустив з`їзд в кювет, чим спричинив механічні пошкодження свого транспортного засобу. Жодних інших наслідків не настало. 
Тому, суд приходить висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення.  
Як зазначено в пункті 1 статті 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись статтями 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, її захисником до Рівненського апеляційного суду через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: підпис.

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Дубровицького 
районного суду         Отупор К.М.