П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01.09.2026 | Справа №607/19023/26 Провадження №3/607/5278/2026
| м. Тернопіль |

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Воробель Н.П., розглянувши матеріали, що надійшли з військової частини НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 , сапер саперно-інженерного відділення відділення підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,
за ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП),

встановила:

з 18.08.2024 у військовій частині НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) проходить військову службу за мобілізацією молодший сержант ОСОБА_1 , що підтверджується витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №236 від 18.08.2024.
Будучи військовослужбовцем Збройних Сил України, відповідно до вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України (далі – Статуту), молодший сержант ОСОБА_1 зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки. 
Проте, всупереч наведеним вимогам Статуту, діючи умисно, всупереч інтересам служби, молодший сержант ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду за таких обставин:
24.08.2026 згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого КНП «Тернопільський обласний медичний центр соціально небезпечних захворювань» ТОР №1958 від 24.08.2026 виявлено, що молодший сержант ОСОБА_1 , сапер саперно-інженерного відділення підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , 20.08.2026 перебував у стані наркотичного сп`яніння (виявлено солі L-PVP відповідно до токсикологічного аналізу №471 від 20.08.2026 та сліди солей L-PVP відповідно до токсикологічного аналізу №474 від 22.08.2026). Ці факти підтверджуються рапортом начальника медичної служби – медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_2 від 24.08.2026 №7572 та письмовими поясненнями сапера саперно-інженерного відділення підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 молодшого сержанта ОСОБА_1 , начальника медичної служби – медичного пункту військової частини НОМЕР_1 старшого лейтенанта медичної служби ОСОБА_2 та заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 майора ОСОБА_3 .
Таким чином, за вищевикладених обставин молодший сержант ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за мобілізацією, перебуваючи на посаді сапера саперно-інженерного відділення підрозділу забезпечення військової частини НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, в порушення вимог ст.ст. 11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, ст.ст. 1-4 Дисциплінарного статуту ЗСУ, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, в умовах воєнного стану вжив наркотичні речовини.
У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, вину у вчиненні правопорушення визнав за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. Підтвердив, що дійсно у військовій частині, розташованій у АДРЕСА_2 , його було виявлено з ознаками наркотичного сп`яніння, а в подальшому в лікарні встановлено стан наркотичного сп`яніння, у зв`язку з чим він проходив там лікування. Просив розстрочити сплату призначеного штрафу.
Окрім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненому доведена матеріалами справи, дослідженими у судовому засіданні, а саме: даними, зафіксованими у протоколі №18/А4912 про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, від 25.08.2026; токсикологічними аналізами сечі ІХА №471 від 20.08.2026 та №474 від 22.08.2026; копією виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №1958 від 24.08.2026; копією військового квитка серії НОМЕР_3 ; поясненнями заступника командира батальйону з психологічної підтримки персоналу військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_3 від 25.08.2026; поясненнями начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 25.08.2026; поясненнями сапера військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 від 25.08.2026; копією рапорту начальника медичної служби – медичного пункту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 24.08.2026 №7572; витягами з наказу військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2024 №236, 09.12.2024 №351, 24.11.2025 №334, 27.12.2024 №369, 30.01.2026 №30 та 16.06.2026 №174.
За таких обставин, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, а саме поява військовослужбовця на території військової частини у стані наркотичного сп`яніння, в умовах особливого періоду, а тому його слід притягнути до відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції даної статті.
При визначенні виду і розміру адміністративного стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважаю, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу, визначеному санкцією статті, яке у відповідності до ст. 23 КУпАП буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети виховання ОСОБА_1 в дусі додержання Законів України, а також запобіганню нових правопорушень як ним самим, так і іншими особами. 
Водночас згідно з п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків – звільнені від сплати судового збору, а тому при розгляді даної справи, судовий збір з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не стягується.
Окрім того, беручи до уваги заяву особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розстрочку штрафу у зв`язку з фінансовими труднощами, керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», вважаю, що заяву ОСОБА_1 слід задовольнити та розстрочити виплату штрафу рівними частинами на строк 5 місяців.
Керуючись ст.ст. 33, 172-20, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

постановила:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави, в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу строком на 5 (п`ять) місяців зі сплатою рівними частинами по 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісячно.
Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. 
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. 
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з ОСОБА_1 стягується подвійний штраф в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000,00 грн (тридцять чотири тисячі гривень 00 копійок) в дохід держави та витрати на облік зазначеного правопорушення, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України. 
Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, шляхом звернення до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 Кодексу України про адміністративні правопорушення перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки. 
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору у провадженні по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП, якщо апеляційної скарги не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду апеляційним судом. 
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.
Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області. 
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Суддя | Н. П. Воробель