Справа № 570/4652/25
Номер провадження 2/570/287/2026 
Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 червня 2026 року м.Рівне
Рівненський районний суд Рівненської області в особі судді Гладишевої Х.В.,  
за участю секретаря судового засідання: Ярошик І.Р.,
учасники справи не з`явились,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського районного суду Рівненської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно, -
в с т а н о в и в :
12.09.2025 року до Рівненського районного суду Рівненської області звернулася ОСОБА_1 (далі позивач), із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (далі відповідачі 1 та 2 відповідно), в якій просить суд встановити факт, що до складу спадщини, визначеної у дублікаті заповіту, виданого ОСОБА_4 , в.о. державним нотаріусом Рівненського обласного державного нотаріального округу 01.11.2023 року №1-137 замість втраченого, який був посвідчений державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. 04.03.2014 року №2-160 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ввійшли дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га та 5624687400:02:008:2189 площею 0,061 га, на яких розташований житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , утворені в результаті поділу земельної ділянки площею 0,1322 га з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052; визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку (кадастровий номер: 5624687400:02:008:2188) площею 0.0712 га, розташовану за адресою: Рівненська область Рівненський район, село Обарів та земельну ділянку (кадастровий номер: 5624687400:02:008:2189) площею 0,061 га, розташовану за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Обарів.
Короткий зміст заяв по суті справи.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_5 . В день його смерті відкрилася спадщина, яка складається із житлового будинку та земельних ділянок в с.Обарів, Рівненського району Рівненської області. 
Згідно заповіту, посвідченого державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. від 04.03.2014 року спадкодавець ОСОБА_5 заповів спадкове майно наступним чином: житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:008:1052, розташовані на території АДРЕСА_1 - ОСОБА_3 та ОСОБА_6 по 1/2 частині в різних долях кожній; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:007:0329, розташовану на території с.Обарів, Рівненського району Рівненської області — ОСОБА_1 ; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:04:011:0201, розташовану на території Обарівської сільської ради, Рівненського району Рівненської області — ОСОБА_3 ; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:007:0331, розташовану на території Обарівської сільської ради Рівненського району Рівненської області - ОСОБА_2 .
Приватним нотаріусом на підставі її заяви про прийняття спадщини було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_5 
23.01.2024 року нотаріусом на ім`я позивачки було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, розташований на території АДРЕСА_1 та на земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:04:011:0201, розташовану на території Обарівської сільської ради, Рівненського району Рівненської області, з урахуванням відмови спадкоємиці за заповітом ОСОБА_3 .
Водночас, 12.12.2023 року нотаріусом було відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину на дві земельні ділянки, які не відповідають предмету змісту заповіту, зробленого спадкодавцем ОСОБА_5 .
Станом на дату посвідчення заповіту 04.03.2014 року її батькові ОСОБА_5 належала земельна ділянка площею 0,1322 га (кадастровий номер 5624687400:02:008:1052), розташована на території АДРЕСА_1 . Ha підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія та номер: ЯЗ №293827, виданого 24.03.2009 року Управлінням Держкомзему у Рівненському районі. 
У 2015 році батьком позивачки ОСОБА_5 було проведено поділ земельної ділянки (кадастровий номер 5624687400:02:008:1052) і на підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання було утворено дві земельні ділянки з кадастровими номерами: 5624687400:02:008:2188 га та 5624687400:02:008:218978 площею 0,061 га.
16.10.2015 року за батьком позивачки ОСОБА_5 , було зареєстровано право власності на дві земельних ділянки, утворені в результаті поділу земельної ділянки(кадастровий номер 5624687400:02:008:1052), а саме: на земельну ділянку з кадастровим номером: 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45775674 та на земельну ділянку з кадастровим номером: 5624687400:02:008:2189 площею 0,061 га на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45773113.
Пізніше, 14.12.2015 року батько позивачки ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Шпинтою А.Є. р. №952 відчужив земельну ділянку із кадастровим номером 24687400:02:008:2188 площею 0,0712 га ОСОБА_3 (відповідачу 2).
30.09.2021 року відповідач 2 ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Шпинтою А.Є. р. №1021 відчужила земельну ділянку із кадастровим номером 5624687400:02:008:2188 0,0712 га назад батькові позивачки ОСОБА_5 .
Таким чином, із врахуванням волі спадкодавця ОСОБА_5 до складу спадщини, визначеної у заповіті від 04.03.2014 року, ввійшли дві земельні ділянки кадастровими номерами: 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га та 5624687400:02:008:2189 площею 0,061, утворені в результаті поділу земельної ділянки площею 0,1322 га з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052.
Інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які відповідно законодавства мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту та проживали разом із спадкодавцем на день його смерті та могли б претендувати на вказані земельні ділянки не має. 
Матір позивачки, дружина ОСОБА_5 — ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 (відповідач 2) відмовилася від спадщини на її користь. 
Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходив. 
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 15.09.2025 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків.
02.10.2025 року від позивачки надійшла заява про усунення недоліків.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 06.10.2025 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито загальне позовне провадження у справі, розпочато підготовче провадження у справі та призначено підготовче засідання з участю учасників справи.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 11.11.2025 року клопотання позивачки задоволено та постановлено витребувати у приватного нотаріуса Дацюк С.Г. та Рівненського обласного нотаріального архіву додаткові докази.
Ухвалою Рівненського районного суду Рівненської області від 04.03.2026 року клопотання представника позивачка — адвоката Шміда В.В. задоволено та постановлено витребувати у Рівненського районного суду Рівненської області для огляду матеріали цивільної справи №570/428/25. Закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 
У судове засідання 29.06.2026 року сторони не з`явилися, були повідомлені про час та дату судового розгляду справи завчасно та належним чином. 
При цьому, позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити позовну заяву з підстав у ній наведених.
Відповідач 2 ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, просила проводити розгляд справи у її відсутність, вказала про те, що позов визнає повністю.
Відповідач 1 ОСОБА_2 до суду не з`явився, жодних заяв та клопотань до суду не направляв, відзив на позовну заяву не направляв. 
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З огляду на вказане, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Позиції сторін щодо позовних вимог.
Позивачка позовні вимоги підтримала з підстав наведених у позовній заяві та просила задоволити позов. Вказує про те, що позбавлена можливості отримати належне їй спадкове майно та оформити право власності. Вказала про те, що відповідачі не мають заперечень щодо визнання права власності на спадкове майно за нею, інших спадкоємців за заповітом, а також осіб, які відповідно законодавства мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту та проживали разом із спадкодавцем на день його смерті та могли б претендувати на вказані земельні ділянки не має.
Відповідачка ОСОБА_3 повідомила, що позов ОСОБА_1 про визнання права власності на спадкове майно визнає повністю. 
Відповідач ОСОБА_2 жодних заяв та клопотань до суду не направляв, також не направляв і відзиву на позовну заяву. Водночас, слід зазначити, що матеріали справи №570/428/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про тлумачення змісту заповіту, які були витребувані у Рівненського районного суду Рівненської області за ухвалою суду, містять письмову заяву ОСОБА_2 від 07.03.2025 року в якій він вказав, що претензій щодо земельних ділянок не має. Наведене стверджує суд про те, що у відповідача відсутні будь-які претензії щодо спадкового майна ОСОБА_1 , доказів протилежного в ході розгляду справи судом отримано не було. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 , про що виконавчим комітетом Городоцької сільської ради Рівненського району Рівненської області зроблено актовий запис №44, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 від 18.04.2023 року. 
05.05.2023 року приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. було заведено спадкову справу до майна померлого ОСОБА_5 за №93/2023 та зареєстрована в Спадковому реєстрі за №70609862.
Як вбачається, з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №30576746 від 06.12.2014 року за ОСОБА_5 було зареєстровано право приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №293827 від 24.03.2009 року на земельну ділянку з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052.
За життя ОСОБА_5 залишив заповіт від 04.03.2014 року, посвідчений державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. та зареєстровано в реєстрі за №2-160, відповідно до якого зробив серед іншого заповітне розпорядження: 
« - житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:008:1052, розташований на території АДРЕСА_1 , заповідаю - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 1/2 частині в різних долях кожній; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:007:0329, розташовану на території села Обарів, Рівненського району Рівненської області, заповідаю ОСОБА_8 ; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:04:011:0201, розташовану на території села Обарів, Рівненського району Рівненської області, заповідаю ОСОБА_3 ; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:007:0331, розташовану на території села Обарів, Рівненського району Рівненської області, заповідаю ОСОБА_2 ».
Згідно свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 виданого 11.02.2007 року позивачка мала прізвище « ОСОБА_9 ». Пізніше вона розірвала шлюб, а згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 виданого 08.01.2019 року позивачка зареєструвала шлюб 08.01.2019 року з ОСОБА_10 та взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_11 ». 
Згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно індексний номер 45773113 від 16.10.2015, земельна ділянка в с.Обарів, Рівненського району Рівненської області кадастровий номер 5624687400:02:008:2189 площею 0,061 га в с.Обарів Рівненського району Рівненської області, цільове призначення — для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), належала ОСОБА_5 на праві приватної власності, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 45773292.
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 батько позивачки ОСОБА_5 зареєстрував шлюб з матір`ю позивачки ОСОБА_12 , прізвище дружини після укладення шлюбу « ОСОБА_13 ».
Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 виданого 22.11.2008 року матір позивачки ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №44.
Згідно Договору купівлі-продажу від 14.12.2015 року ОСОБА_5 продав ОСОБА_3 земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га за ціною 60 556 грн.
Згідо Договору купівлі-продажу від 30.09.2021 року ОСОБА_3 продала ОСОБА_5 земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га за ціною 13 120 грн. 
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №277483443 від 30.09.2021 року, земельна ділянка кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 в с.Обарів Рівненського району Рівненської області, цільове призначення — для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 . 
Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. від 12.12.2023 року №1984/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0712 га, кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 та земельну ділянку площею 0,061 га кадастровий номер 5624687400:02:008:2189. Зокрема, вказано, що надані нотаріусу документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, не відповідають змісту та предмету розпорядження заповіту, а тому надати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо.
Згідно довідки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за №1146/0/6-23 від 11.12.2023 року, земельна ділянка 5624687400:02:008:1052 станом на 01.01.2013 року перебувала у приватній власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.03.2009 серія ЯЗ №293827. На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок гр. ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с.Обарів Рівненського району, розробленої ФОП ОСОБА_14 , шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052 утворені земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 та 5624687400:02:008:2189. 
Згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.01.2024 року державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. зареєстровано право власності, у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині від якої відмовилася ОСОБА_3 за ОСОБА_1 . Спадщина на яку видано свідоцтво складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав №362928987 від 23.01.2024.
Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.08.2025 року, а саме земельної ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188, вартість останньої становить 122 620,00 грн.
Згідно Довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості від 19.08.2025 року, а саме земельної ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2189, вартість останньої становить 300 995,85 грн.
Згідно Звіту з незалежної оцінки ТОВ «Консалтинг — Експерт І» вартість земельнлї ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0610 га, яка розташована в с.Обарів, Рівненського району Рівненської області, власником якої є ОСОБА_5  становить 195 467,00 грн.
Згідно Звіту з незалежної оцінки ТОВ «Консалтинг — Експерт І» вартість земельнлї ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), загальною площею 0,0712 га, яка розташована в с.Обарів, Рівненського району Рівненської області, власником якої є ОСОБА_5  становить 228 148,00 грн.
Згідно листа приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу С.Дацюк Вих.№1418/02-14 від 25.11.2025 року, повідомлено про те, що нею 05.05.2025 року було заведено спадкову справу №93/2023 до майна ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У матеріалах справи наявний заповіт, посвідчений Рівненською державною нотаріальною конторою від 04.03.2014 року, за реєстровим №2-160.
Згідно листа Рівненського обласного державного нотаріального архіву №782/01-21 від 13.11.2025 року, повідомлено про те, що згідно відомостей, які містяться в Спадковому реєстрі була заведена спадкова справа приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. 05.05.2023 за №93/2023 після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно відомостей у Спадковому реєстрі був виявлений заповіт посвідчений Рівненською районною державною нотаріальною конторою 04.03.2014 року за реєстровим №2-160 від імені ОСОБА_5 .
Згідно копій матеріалів спадкової справи за №93/2023, яка зареєстрована в Спадковому реєстрі за №70609862 приватним нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. до майна ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка наявна в матеріалах цивільної справи №570/428/25, яка була витребувана у Рівненського районного суду Рівненської області, вбачається, що позивачка звернулася до приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Дацюк С.Г. 05.05.2023 року із заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_5 . Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №72361561 у Спадковому реєстрі зареєстровано Заповіт за №55808713 (2-160), дата посвідчення ІНФОРМАЦІЯ_4 . З заявою про прийняття спадщини від 06.07.2023 року до нотаріуса також звернувся ОСОБА_2 . Крім того, як вбачається із письмової заяви ОСОБА_3 від 13.06.2023 року, остання відмовилася від спадщини, що залишилась після смерті ОСОБА_5 на користь його дочки ОСОБА_1 . Згідно заяви ОСОБА_1 від 12.12.2023 року остання зверталася до нотаріуса з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом, а саме земельні ділянки площею 0,0712 га кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 та плошею 0,061 га кадастровий номер 5624687400:02:008:2189. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. від 12.12.2023 року №1984/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0712 га, кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 та земельну ділянку площею 0,061 га кадастровий номер 5624687400:02:008:2189. Зокрема, вказано, що надані нотаріусу документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, не відповідають змісту та предмету розпорядження заповіту, а тому надати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо.
Норми права, які підлягають застосуванню при вирішенні спору та мотиви їх застосування.
Згідно статтею 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. 
Відповідно до ст.15 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
У ст. 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті1218,1231 ЦК України).
Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 
Відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Згідно з ч. 2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.
У відповідності до ч.2, ч.3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Прийняття спадщини регулюється ст.1268 ЦК України, відповідно до якої спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву про прийняття спадщини нотаріусу.  
Згідно ч.1, ч.5 ст.1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною.
Відповідно до ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.
Відповідно до ст.1274 ЦК України спадкоємець за заповітом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь іншого спадкоємця за заповітом.
Відповідно до положень підпунктів 4.15 пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. 
Згідно положень п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, в установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Так, судом встановлено, що ОСОБА_5 за життя залишив заповіт, за змістом якого житловий будинок з надвірними будівлями та земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:008:1052, розташований на території АДРЕСА_1 , заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_8 по 1/2 частині в різних долях кожній; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:007:0329, розташовану на території села Обарів, Рівненського району Рівненської області, заповів ОСОБА_8 ; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:04:011:0201, розташовану на території села Обарів, Рівненського району Рівненської області, заповів ОСОБА_3 ; земельну ділянку кадастровий номер 5624687400:02:007:0331, розташовану на території села Обарів, Рівненського району Рівненської області, заповів ОСОБА_2 .
Після смерті ОСОБА_5 позивачка, яка є донькою спадкодавця, звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 
Разом з тим, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Рівненського районного нотаріального округу Рівненської області Дацюк С.Г. від 12.12.2023 року №1984/02-31 позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,0712 га, кадастровий номер 5624687400:02:008:2188 та земельну ділянку площею 0,061 га кадастровий номер 5624687400:02:008:2189. Зокрема, вказано, що надані нотаріусу документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, не відповідають змісту та предмету розпорядження заповіту, а тому надати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо.
При цьому, згідно свідоцтва про право на спадщину від 23.01.2024 року державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. зареєстровано право власності, у тому числі з урахуванням 1/2 частки у спадщині від якої відмовилася ОСОБА_3 за ОСОБА_1 , а саме на спадщину згідно заповіту, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , що підтверджується також Витягом з Державного реєстру речових прав №362928987 від 23.01.2024.
Так, як вбачається з довідки Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за №1146/0/6-23 від 11.12.2023 року, земельна ділянка 5624687400:02:008:1052 станом на 01.01.2013 року перебувала у приватній власності ОСОБА_5 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 24.03.2009 серія ЯЗ №293827. На підставі технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок гр. ОСОБА_5 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) в с.Обарів Рівненського району, розробленої ФОП ОСОБА_14 , шляхом поділу земельної ділянки з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052 утворені земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 та 5624687400:02:008:2189.
Право власності на вказані земельні ділянки було зареєстровано в установленому законом порядку за ОСОБА_5 16.10.2015 року.
14.12.2015 році ОСОБА_5 продав одну із земельних ділянок кадастровий номер 5624687400:02:008:2189 відповідачці ОСОБА_3 , яка в 2021 році продала цю ж земельну ділянку ОСОБА_5 і останній оформив в передбаченому законом порядку право власності на неї, що підтверджується відповідними документами. 
Отже, таким чином, з наявних в розпорядженні суду доказів, вбачається, що земельна ділянка кадастровий номер 5624687400:02:008:1052, яка заповідалася за заповітом ОСОБА_15 та ОСОБА_3 по 1/2 в рівних частинах, за життя спадкодавця була поділена на дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 та 5624687400:02:008:2189, про що підтверджено Довідкою Головного управління Держгеокадастру у Рівненській області за №1146/0/6-23 від 11.12.2023 року.
Земельна ділянка з кадастровим номером 5624687400:02:008:2189 у 2015 році за життя спадкодавця вибула з його власності на підставі Договору купівлі-продажу від 14.12.2015 року відповідачці ОСОБА_3 .
Разом з тим, в 2021 році ОСОБА_3 продала вказану ділянку ОСОБА_5 на яку він оформив право власності в передбачений законом спосіб. 
Таким чином, суд приходить до висновку, що земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 та 5624687400:02:008:2189, які утворилися шляхом поділу земельної ділянки 5624687400:02:008:1052 є тим обсягом спадкового майна, яке включалося у склад спадщини і заповідалося ОСОБА_15 та ОСОБА_3 згідно заповіту від 04.03.2014 року, що є по суті земельною ділянкою кадастровий номер 5624687400:02:008:1052.
Крім того, оскільки такі ділянки були утворені шляхом поділу останньої, яку заповідав спадкодавець ОСОБА_15 та ОСОБА_3 , це не відміняє дійсної волі заповідача щодо настання реальних наслідків вчиненого ним правочину, що в разі його смерті позивачка та відповідачка успадкують земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) в с.Обарів Рівненського району Рівненської області. 
Водночас, за своїм змістом намір (волевиявлення) спадкодавця був спрямований на те, щоб залишити позивачці та відповідачці у спадок земельну ділянку, на яку у нього на момент складання заповіту було право, посвідчене Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ №293827 від 24.03.2009 року. Крім того, як вбачається зі змісту заповіту спадкодавець заповідав позивачці та відповідачці і житловий будинок, який розташований на вказаній земельній ділянці, а також інші земельні ділянки, які належали йому на праві приватної власності.  
При цьому, як вбачається з матеріалів спадкової справи ОСОБА_3 відмовилася від своєї частки у спадщині на користь доньки спадкодавця ОСОБА_1 .
В ході судового розгляду відповідачка ОСОБА_3 подала клопотання, в якому зазначила про те, що визнає позовні вимоги позивачки та не заперечує щодо задоволення позову. 
Відповідач ОСОБА_2 жодних заяв та клопотань до суду не направляв, також не направляв і відзиву на позовну заяву. Водночас, слід зазначити, що матеріали справи №570/428/25 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про тлумачення змісту заповіту, містять письмову заяву ОСОБА_2 від 07.03.2025 року в якій він вказав, що позовні вимоги підтримує та претензій щодо земельних ділянок не має, прохав розглядати справу у його відсутність. Наведене стверджує суд про те, що у відповідача відсутні будь-які претензії щодо спадкового майна ОСОБА_1 , доказів протилежного в ході розгляду справи судом отримано не було. 
Так позивачка не має можливості реалізувати своє право на дане спадкове майно, зокрема земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 та 5624687400:02:008:2189, оскільки нотаріусом їй було відмовлено у зв`язку з тим, що документи, що підтверджують право власності на спадкове майно, не відповідають змісту та предмету розпорядження заповіту, а тому надати свідоцтво про право на спадщину за заповітом неможливо.
Згідно статтею 4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України.
Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України, визначено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Відповідно до статті 321 ЦК України, прав о власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений в його здійсненні.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Основною метою статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є попередження свавільного захоплення власності, конфіскації, експропріації та інших порушень безперешкодного користування своїм майном.
Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. 
Згідно абзаців 1, 15, 16 пункту 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (стаття 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини.
Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.09.2021 у справі № 227/3750/19, провадження № 61-16069св20/).
Судом також враховується рішення ЄСПЛ у справі «Маркс проти Бельгії» від 13.06.1979 року, ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які по своїй суті є гарантом права власності, оскільки визнають право будь-якої особи на безперешкодне користування своїм майном. 
Встановивши, що позивачка позбавлена можливості іншим чином реалізувати свої права на спадкове майно та має законне право на успадкування такого майна, зазначеного у заповіті, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання права власності на спадкове майно за заповітом, а саме на земельну ділянку (кадастровий номер: 5624687400:02:008:2188) площею 0.0712 га, розташовану за адресою: Рівненська область Рівненський район, село Обарів та земельну ділянку (кадастровий номер: 5624687400:02:008:2189) площею 0,061 га, розташовану за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Обарів, які утворилися шляхом поділу земельної ділянки 5624687400:02:008:1052, яка заповідалася спадкодавцем ОСОБА_5 згідно заповіту від 04.03.2014 року.
В частині позовної вимоги позивачки встановити факт, що до складу спадщини, визначеної у дублікаті заповіту, виданого ОСОБА_4 , в.о. державним нотаріусом Рівненського обласного державного нотаріального округу 01.11.2023 року №1-137 замість втраченого, який був посвідчений державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. 04.03.2014 року №2-160 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ввійшли дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га та 5624687400:02:008:2189 площею 0,061 га, на яких розташований житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , утворені в результаті поділу земельної ділянки площею 0,1322 га з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052, суд вважає за доцільне відмовити з огляду на наступне. 
Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Згідно ст.319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.
На переконання суду, така вимоги позивачки є необгрунтованою та суперечить наявним в розпорядженні суду доказам та не грунтується на нормах чинного законодавства.
Так, суд позбавлений можливості встановити факт, що до складу спадщини, визначеної у дублікаті заповіту, виданого ОСОБА_4 , в.о. державним нотаріусом Рівненського обласного державного нотаріального округу 01.11.2023 року №1-137 замість втраченого, який був посвідчений державним нотаріусом Рівненської районної державної нотаріальної контори Дацюк С.Г. 04.03.2014 року №2-160 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , ввійшли дві земельні ділянки з кадастровими номерами 5624687400:02:008:2188 площею 0,0712 га та 5624687400:02:008:2189 площею 0,061 га, на яких розташований житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 , утворені в результаті поділу земельної ділянки площею 0,1322 га з кадастровим номером 5624687400:02:008:1052, оскільки такі земельні ділянки на момент складення заповіту юридично не існували, а були утворені шляхом поділу земельної ділянки 5624687400:02:008:1052 та право власності на які було зареєстровано за ОСОБА_5 16.10.2015 року, тобто після складення заповіту.
Таким чином, суд не може встановлювати факт, якого не існувало на час укладення заповіту і який не відповідає вимогам чинного законодавства та не підтверджується належними та допустимими доказами, а тому в цій частині суд відмовляє в задоволенні позову. 
Розподіл судових витрат між сторонами.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. 
Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідачів на її користь. 
Позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 5 447,40 грн.
Так, кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. 
При цьому, суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі волі позивача. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на неї.
Керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 247, 258, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд,-
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання права власності на спадкове майно — задоволити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на спадкове майно - земельну ділянку (кадастровий номер: 5624687400:02:008:2188) площею 0, 0712 га, розташовану за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Обарів та земельну ділянку (кадастровий номер: 5624687400:02:008:2189) площею 0, 061 га, розташовану за адресою: Рівненська область, Рівненський район, село Обарів.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
У зв`язку з надмірним навантаженням та перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та проголошено 14 липня 2026 року.
Сторони справи:
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , паспорт ID № НОМЕР_6 виданий 25.01.2019 року, орган, що видав 5624, РНОКПП НОМЕР_7 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;
відповідач 1: ОСОБА_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;
відповідач 2: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_8 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_3 .

Суддя Гладишева Х.В.