Справа № 203/1427/25
Провадження № 2/0203/153/2026
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2026 року Центральний районний суд міста Дніпра в залі суду в місті Дніпрі у складі:
головуючого судді – Ханієвої Ф.М.,
за участю секретаря судового засідання – Мулярчик А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

04.03.2025 року до Центрального районного суду міста Дніпра надійшла позовна заява Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, в якому позивач просить суд:
- стягнути з  ОСОБА_1 заборгованість у загальному розмірі 90240,30 гривень за кредитним договором №б/н від 03.11.2021 року станом на 04.02.2025 року.
І. Стислий виклад позиції позивача.
В обґрунтування своїх позовних вимог Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») зазначило, що відповідно до підписаної 03.11.2021 року анкети-заяви №б/н,  ОСОБА_1 звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг. У зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, відповідач станом на 04.02.2025 року, має заборгованість у загальному розмірі 90240,30 грн, яка складається з: 74871,01 грн – заборгованість за тілом кредиту, 15369,29 грн – заборгованість за простроченими відсотками. Вказані суми АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача на свою користь.
26.11.2025 року від представника відповідача надійшов відзив на позов, в якому зазначила, що вона вважає позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» неправомірними, необґрунтованими та такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства України. Оскільки у заяві не вказано дані про суму наданого кредиту та встановлення кредитного ліміту, достовірних даних про видачу платіжної картки, виду та строку, не вказані відсотки, по яких здійснюється нарахування заборгованості, не зазначено дату погашення кредиту. Відповідач вважає, що заява не може свідчити про укладення між позивачем та відповідачем кредитного договору, бо не містить тих істотних умов кредитного договору, з яких було б можливо встановити умови, на яких він укладався, якщо б ця заява була би підписана відповідачем ОСОБА_1 . Така заява підтверджувала би лише факт укладання між сторонами договору про надання банківських послуг, а не кредитного тексту «умов та правил надання банківських послуг» - не погоджених та не підписаних жодною із сторін по справі. Вони повинні містити підпис позичальника, та саме з цього моменту такі умови були би складовою частиною кредитного договору.
Із вищезазначеного видно, що позивач не ознайомив ОСОБА_1 з умовами і правилами, оскільки на них немає підпису відповідача. Фактично досягнення згоди щодо істотної умови договору кредиту в частині строку його погашення не відбулось. Позивачем не доведено, що відповідач подавала до банку будь-які заяви, а також документи щодо встановлення кредитного ліміту на отриману картку. У зв`язку з цим, фактично встановлення кредитного ліміту банком на картку у розмірі більш 70 000 гривень було безпідставним. Надані позивачем решта доказів є похідними від письмового доказу про оформлення кредитного договору і не можуть у відсутність кредитного договору братися до уваги як належні, достовірні та достатні докази виникнення у відповідача зобов`язань перед позивачем по відшкодування кредитної заборгованості. Представник відповідача вважає, що кредитний договір АТ КБ «Приватбакн» слід визнати недійсним.
Зважаючи на вищевикладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог.
08.12.2024 року до суду надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача вказав, що відзив відповідача є безпідставним, необґрунтованим та таким, що не підлягає врахуванню. Оскільки 03.11.2021 року відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 03-11-2021 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг. 
Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку www.privatbank.ua; https://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування. Окрім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим, засвідчується власним підписом в Заяві про приєднання. Підписавши заяву Банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - Договорі банківського обслуговування в цілому.
Отже, враховуючи вищевикладене, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Тобто, зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві Позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах.
Таким чином, між Банком та Позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. Між сторонами були здійснені всі необхідні дії, який задля придбання, припинення або зміна цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору, складовими якого виступають Заява, Умови та Правила надання банківських послуг та Тарифи, з якими Позичальник ознайомлений, про що свідчить підпис в Заяві. На підставі поданої Заяви, що разом з Умовами та Правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг Відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_1 (п.п.1.1.1.90 , 2.1.1.11 Умов) — ключем до карткового рахунку є пластикова Картка (п. 1.1.1.62 Умов) яку отримав Відповідач та мобільний телефон який вказав Відповідач (п. 1.1.1.15 та п.1.1.1.16 Умов) в Заяві. Картковий рахунок — рахунок фізичної особи, до якого випущена Карта ( п.п.1.1.1.90 Умов) та по якому відображаються фінансові операції за допомогою ключів. За Допомогою встановлених ключів до карткового рахунку, Відповідачу надано можливість здійснювати Дистанційне обслуговування (п.1.1.1.25 Умов — комплекс інформаційних послуг по рахункам клієнта і здійснення операцій по рахунку на підставі дистанційних розпоряджень клієнта). Таким чином Банк забезпечив Позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою Карти та фінансового телефону на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП — пароль. Тарифи - розмір винагороди за послуги Банку; є невід`ємною частиною Договору. Перелік може зміняться і доповняться, про що Власник картки повідомляється відповідно до Умов та Правил. Необхідно відзначити, що виконання Позичальником умов кредитного договору засвідчує її волю до настання відповідних правових наслідків передбачених кредитним договором. З моменту оформлення кредитного договору пройшло 4 років, Позичальник в Банк не звертався за фактом неправильного нарахування відсотків, що свідчить про те, що він знав про розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодився, про що свідчить факт підписаного договору, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які він здійснював.
Як доказ підтвердження факту виконання умов кредитного договору та здійснення погашення заборгованості може слугувати розрахунок заборгованості, виписка по рахунку, банком надано всю необхідну інформацію в письмовому вигляді, результатом чого є факт підписання сторонами кредитного договору. Враховуючи, що законодавчо не встановлений обов`язок кредитора на відібрання підпису позичальника під наданою інформацією, доказом наявності факту ознайомлення відповідача з умовами кредитування є положення ч. 2 ст. 638, ч. 2 ст. 642 ЦК України, тобто фактичне прийняття пропозиції до укладання договору дією (отримання кредиту боржником та сплата ним періодичних платежів).
Таким чином, кредитний договір укладений відповідно до норм чинного законодавства та є чинним.
Щодо ознайомлення відповідача з умовами та правилами надання банківських послуг, позивач вказав таке. Так, 03.11.2021 відповідач ознайомився з умовами кредитування та підписав Паспорт кредиту (копія додається до позовної заяви). 03.11.2021 відповідач підписав власноручно Заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг (надалі - Договір, копія додається до позовної заяви) та погодив наступні умови: 1) Тип кредиту та розмір кредитного ліміту: відновлювана кредитна лінія до 200 000 грн. (п.1.2. Договору); 2) Тип кредитної карти: Картка «Універсальна»; 3) Строк кредитування: 12 місяців з пролонгацією (п.1.2. Договору); 4) Процентна ставка, відсотків річних: 42,0% (п.1.3 Договору); 5) Кількість та розмір платежів, періодичність: сплата мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено витрати за рахунок кредитного ліміту (п.1.4. Договору); 6) Розмір мінімального обов`язкового платежу: - 5% від заборгованості, але не менше ніж 100 грн, щомісячно, або 10% від заборгованості, але не менше 100 грн, щомісячно - у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п.1.4. Договору); 7) Проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України встановлюються за домовленістю Сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 60,00% (п.1.5. та п. 2.1.1.2.12. Договору). На підставі укладеного Договору Відповідач отримав платіжний інструмент - кредитну картку номер - НОМЕР_1 , строк дії - 09/25, тип - Універсальна, що підтверджується випискою по рахунку (додається до позовної заяви). Тобто, сторонами при укладенні Кредитного договору були досягнути усі істотні умови договору. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях Банку та на офіційному сайті Банку. 
Крім того, банк надав до суду виписку з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко видно, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача — баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались.
Щодо отримання відповідачем кредитної карти та користування кредитними коштами до суду було надано виписку по картрахунку, яка є підтвердженням, що відповідачу було видано платіжну картку та відкрито картрахунок, на який встановлено кредитний ліміт та чітко прослідковується, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. Також з розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі кредитної катки відповідача — баланс станом на дату укладання кредитного договору (надана сума кредиту), всі операції за кредитною карткою (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної з коштами операції).
З матеріалів справи не видно, а відповідачем не доведено відсутність заборгованості та, відповідно, виконання умов договору належним чином, а тому вимоги позовної заяви підлягають задоволенню в повному обсязі. 
Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.
20.01.2025 року від представника відповідача надійшли заперечення (на відповідь на відзив), в яких представник відповідача підтримав свій відзив.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.03.2025 року, цивільну справу №203/1427/25, провадження №2/0203/1135/2025, було розподілено головуючому судді Ханієвій Ф.М., яка передана судді канцелярією суду – 10.03.2025 року.
Відповідно до ч. 8 ст. 187 ЦПК України, судом з метою визначення підсудності було зроблено запит до Єдиного державного демографічного реєстру.
Відповідно до відповіді № 1539327 від 02.07.2025 року, з Єдиного державного демографічного реєстру, відповідач ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 
Ухвалою суду від 10.03.2025 року було витребувано у Міністерства соціальної політики України (info@mlsp.gov.ua) інформацію з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб відносно відповідача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 . 
19.06.2025 року з Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради до суду надійшла інформація, відповідно до якої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована з 23.06.2009 і по теперішній час за адресою: АДРЕСА_1 .
13.08.2025 року (передано судді канцелярією суду – 18.08.2025 року) до суду надійшла інформація з Міністерства соціальної політики України, що станом на 05.08.2025 відсутня інформація щодо ОСОБА_1 .
Ухвалою суду від 18.08.2025 року було відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням сторін).
Представник позивача у судове засідання не з`явився. В прохальній частині позову представник позивача просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечував.
У судове засідання відповідач не з`явилась, належним чином була повідомлена про час, дату та місце проведення судового засідання, до початку судового засідання 06.04.2026 року представник відповідача ОСОБА_1 – адвокат Авдєєва Н.М. надала суду письмову заяву про розгляд справи без технічної фіксації.
З урахуванням письмових заяв сторін про розгляд справи за їх відсутності, суд на підставі положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223, ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі – ЦПК України), розглянув цивільну справу за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Під час судового розгляду справи судом були досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.11.2021 року між Акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» та  ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, шляхом підписання в подальшому заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с.49-60).
В Анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і з Умовами кредитування, які були надані їй у письмовому вигляді.
03.11.2021 року  ОСОБА_1 підписала заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг (а.с.49).
Відповідно до підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, процентна ставка, відсотків річних 42 % для карт Універсальна, 40,8/% - для карт Універсальна GOLD (паспорт споживчого кредиту) (а.с.61-69).
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість  ОСОБА_1 за кредитним договором б/н від 03.11.2021 року, станом на 04.02.2025 року, становить 90240,30 грн і складається із: заборгованості за тілом кредиту – 74871,01 грн., заборгованості за простроченими відсотками – 15369,29 грн. (а.с.11-16).
З матеріалів справи видно, що банком на підтвердження обґрунтування позову, крім розрахунку заборгованості, надано виписку за договором №б/н за період 03.11.2021р. по 05.02.2025р. по рахунку відповідача  ОСОБА_1 , яка має статус первинного документа, що підтверджується Переліком типових документів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року №578/5. Зазначена виписка є належним та допустимим доказом отримання та користування відповідачем кредитними коштами, у ній зазначені всі операції з часу активації кредитної картки зі зняття грошових коштів, погашення заборгованості, що відповідачем не спростовано (а.с.17-46).
Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором №б/н від 03.11.2021 року у розмірі 90240,30 грн, станом на 04.02.2025 року.
ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення.
Згідно з частинами першою, другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частинами 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Відповідно до частинами 1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 
Згідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
У відповідності до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до частинами 1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Згідно з положеннями ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до частин 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано Заяву ОСОБА_1 від 03.11.2021 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», яка підписана сторонами; паспорт споживчого кредиту, який підписаний сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; виписка з банківського рахунку відповідача за договором №б/н за період 03.11.2021 року - 05.02.2025 року.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Частинами 1, 2 ст. 207 ЦК України встановлено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою.
Згідно із вимогами п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України, у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною та юридичною особою, крім правочинів, передбачених ч. 1 ст. 206 цього Кодексу.
Відповідно до вимог ст.ст. 3, 6, 11, 525, 627 ЦК України, підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно із вимогами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до вимог ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (предмет договору, умови, визначені законом як істотні, а також ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди). Різновидом договору є кредитний договір, який обов`язково укладається в письмовій формі (ст.ст. 1054, 1055 ЦК України).
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
Частиною 3 ст. 642 ЦК України встановлено, що особа, яка прийняла пропозицію, може відкликати свою відповідь про її прийняття, повідомивши про це особу, яка зробила пропозицію укласти договір, до моменту або в момент одержання нею відповіді про прийняття пропозиції.
Згідно з вимогами ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, що визначені змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, що порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Згідно з вимогами ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів.
Згідно із вимогами ст. 1054 ЦК України, банк зобов`язується надати грошові кошти позичальнику у розмірі та на умовах, що встановлені договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.
Згідно із вимогами ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.
З наведених вище норм чинного законодавства України та фактичних обставин справи видно, що банк уклав з ОСОБА_1 кредитний договір, надав їй кредитні кошти на умовах їх повернення. Позичальник умови договору належним чином не виконує, оскільки кредитні кошти витратила, після чого їх кредитору не повернула. Внаслідок цього, право банка на повернення кредитних коштів порушено, а тому підлягає судовому захисту. Банк має право вимагати стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , і реалізував це право, звернувшись до суду з позовом, надав розрахунок заборгованості, який суд враховує як належний та допустимий доказ.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Доводи представника відповідача щодо відсутності підстав для нарахування та стягнення відсотків, оскільки позивачем не надано беззаперечних доказів щодо редакції погоджених сторонами Умов та правил надання банківських послуг, не заслуговують на увагу, з огляду на зазначення у відзиві про відсутність заперечень щодо підписання анкети-заяви, яка між іншим, містить посилання на Умови та правила надання банківських послуг. Відповідачем не надано інших, ніж долучені до позову позивачем, Умов та правил надання банківських послуг. Крім того, з наявної в матеріалах справи виписки за рахунком видно активне користування відповідачем кредитними коштами, що свідчить про усвідомлення останнім розміру нарахування відсотків та механізму погашення заборгованості.
Також суд зазначає, що згідно з наданою позивачем інформацією щодо руху коштів за рахунком, внесені кошти, на які посилається відповідач у відзиві, були враховані позивачем при розрахунку заборгованості. Крім того, суд зауважує, що наданий відповідачем розрахунок відтворено без урахування механізму нарахування заборгованості та строків внесення платежів.
Інші доводи відповідача не спростовують законність вимог позивача, які підтверджені належними доказами.
З огляду на те, що ОСОБА_1 свої зобов`язання за кредитним договором не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 90240,30 гривень, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.
Заперечення представника відповідача, викладені у відзиві, спростовуються матеріалами справи.
V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви та вирішення питання про розподіл судових витрат.
Суд, враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, доходить висновку, що позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості підлягають задоволенню у повному обсязі, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість в загальному розмірі 90240,30 гривень.
З приводу розподілу судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до положень ст. ст. 133, 141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Керуючись статтями 5, 7, 10-13, 19, 23, 76-81, 89, 209, 210, 213, 228, 229, 258, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 03.11.2021 року станом на 04.02.2025 року у розмірі 90240,30 грн (дев`яносто тисяч двісті сорок гривень тридцять копійок) та складається з: 74871,01 грн – заборгованості за тілом кредиту, 15369,29 грн – заборгованість за простроченими відсотками.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (місцезнаходження: 01001, місто Київ, вулиця Грушевського, 1Д, код ЄДРПОУ 14360570) судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 грн (дві тисячі чотириста двадцять дві гривні сорок копійок).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження  , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя       Ф.М. Ханієва