ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 р. | | Справа № 906/717/26

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г., 
секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,
за участю представників сторін:
від позивача: не з`вився, 
від відповідача: не з`явився, 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі за правилами спрощеного 
позовного провадження справу
за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" 
до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Йороіл" 
про стягнення 83 924,25грн. 

Процесуальні дії по справі.
Товариство з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" (далі - позивач) звернулося до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Йороіл" (далі - відповідач) про стягнення заборгованості у розмірі 83 924,25грн, з якої: 72 141,00грн основного боргу, 7 512,69грн пені, 747,10грн 3% річних, 3 523,46грн інфляційних втрат, а також судових витрат.
Ухвалою суду від 17.06.2026 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі №906/717/26 за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 13.07.2026.
Ухвалою суду від 13.07.2026 продовжено строк розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи по суті на 07.09.2026. Роз`яснено позивачу про необхідність виконання вимог пункту 4 ухвали Господарського суду Житомирської області від 17.06.2026.
24.07.2026 на поштову адресу Господарського суду Житомирської області від представника ТОВ "СП Юкойл" надійшли:
- довідка №03/01-04/0364 від 20.07.2026, у якій зазначено, що станом на 20.07.2026 заборгованість відповідача по заявленій сумі боргу не змінилася та складає 83 924,25грн;
- заява №03/01-04/0363 від 20.07.2026, у якій позивач просить суд розглядати справу без участі його представника, за наявними в ній матеріалами.
Сторони повноважних представників у судове засідання 07.09.2026 не направили, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується довідками про доставку ухвали суду від 13.07.2026 до їх електронних кабінетів (а.с.38).
Згідно з частиною 1 ст.202 ГПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
З огляду на те, що неявка в засідання суду представників сторін не перешкоджає розгляду справи по суті, зважаючи на заяву позивача про розгляд справи без їх участі, господарський суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно з частиною 9 ст.165 ГПК України та частиною 2 ст.178 ГПК України.
У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення (частина 4 ст.240 ГПК України).

Виклад позицій учасників судового процесу.
Позовні вимоги ТОВ "СП Юкойл" обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №040/2230-ОС від 01.11.2025 в частині оплати отриманого товару. Доводить, що на виконання умов договору, позивач поставив товар, а відповідач прийняв товар за видатковою накладною №060167 від 25.12.2025 на суму 72 141,00грн, який повинен був оплатити у строк до 08.01.2026 (включно). Однак, вказаний товар взагалі не був оплачений, що стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про стягнення з ТОВ "Йороіл" 83 924,25грн, з яких: 72 141,00грн основного боргу, 7 512,69грн пені, 747,10грн 3% річних, 3 523,46грн інфляційних втрат, а також судових витрат (а.с.1-3).
Відповідач процесуальним правом на подачу письмового відзиву не скористався.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
01.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" (далі - постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Йороіл" (далі - покупець) укладено договір поставки №040/2230-ОС (далі - договір) (а.с.8-9).
Згідно п.1.1 договору, на умовах, викладених в цьому договорі, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити масла, мастила та технічні рідини, іменовані в подальшому "товар".
Відповідно до п.1.2 договору, постачання товару здійснюється партіями. Постачальник і покупець погоджують можливість постачання кожної партії товару, при цьому узгоджується найменування, асортимент, ціна і кількість передбачуваного до поставки товару.
Пунктом 1.3 договору визначено, що найменування, асортимент, ціна, кількість товару вказується в видаткових накладних, виданих постачальником на кожну узгоджену, поставлену партію товару, і завірених підписом повноважного представника покупця. У кожній видатковій накладній в обов`язковому порядку вказується номер і дата цього договору.
Згідно з п.2.1 договору, ціна товару за цим договором встановлюється в гривнях і вказується в рахунку, що пред`являється до оплати постачальником, на кожну узгоджену, поставлену партію товару, з відображенням її у відповідній видатковій накладній. Ціна товару включає ПДВ, порядок нарахування якого встановлений Податковим кодексом України.
Відповідно до п.3.2 договору, покупець здійснює оплату вартості узгодженої партії поставленого товару, на підставі рахунку, пред`явленого до оплати постачальником, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару, дата якого зафіксована у відповідній видатковій накладній.
Датою поставки вважається дата передачі товару, зазначена у відповідній видатковій накладній, що видана постачальником і завірена підписом повноважного представника покупця (п.4.4 договору).
Пунктом 7.2 договору передбачено, що при недотриманні постачальником строків оплати, встановлених п. та п.3.5 цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
За умовами п.10.1 договору, цей договір набуває чинності з моменту підписання його повноважними представниками сторін і діє до 01.11.2026. У випадку, якщо жодна із сторін за 1 (один) місяць до закінчення терміну дії цього договору письмово не повідомила про намір розірвати цей договір, то дія цього договору автоматично пролонгується на кожен наступний рік на тих самих умовах.
Товариство з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" виставило відповідачу рахунок на оплату №071825 від 22.12.2025 на загальну суму 72 141,00грн (а.с.10).
На виконання умов договору поставки, позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 72 141,00грн, що підтверджується видатковою накладною №060167 від 25.12.2025, яка підписана обома сторонами (а.с.11).
Позивач зазначає, що відповідачем не було здійснено жодної оплати за отриманий товар.
ТОВ "СП Юкойл" надіслало на адресу відповідача претензію №12/26 від 21.04.2026 про виконання зобов`язань по договору поставки №040/2230-ОС від 01.11.2025, у якій позивач запропонував покупцю негайно перерахувати суму зобов`язання, відшкодування збитків та сплатити суму штрафних санкцій у розмірі 81 497,60грн на розрахунковий рахунок постачальника та попередив, що у разі незадоволення пред`явленої претензії протягом тридцяти календарних днів з моменту її отримання, постачальник буде вимушений звернутися до господарського суду за захистом своїх прав та інтересів (а.с.12-13, докази надіслання а.с.14-15).
Згідно даних з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта", вказана претензія не була вручена одержувачу (відповідачу) та була повернута відправнику (позивачу) - 12.05.2026 (а.с.16).
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем зобов`язань за договором поставки №040/2230-ОС від 01.11.2025, позивач звернувся до суду з даним позовом, у якому просить стягнути заборгованість у розмірі 83 924,25грн, з якої: 72 141,00грн основного боргу, 7 512,69грн пені, 747,10грн 3% річних, 3 523,46грн інфляційних втрат, а також судові витрати. 

Норми права та мотиви, якими керувався суд при ухваленні рішення. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 ст.11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Частина 1 ст.626 ЦК України, передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності до положень статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Як встановлено судом, правовідносини між сторонами виникли на підставі укладеного 01.11.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Йороіл" (покупець) договору поставки №040/2230-ОС, за умовами п.1.1 якого, на умовах, викладених в цьому договорі, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити масла, мастила та технічні рідини, іменовані в подальшому "товар" (а.с.8-9).
Згідно зі ст.712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (частина 2 ст.712 ЦК України).
Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно ст.664 ЦК України, обов`язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов`язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.
Пунктом 1.3 договору визначено, що найменування, асортимент, ціна, кількість товару вказується в видаткових накладних, виданих постачальником на кожну узгоджену, поставлену партію товару, і завірених підписом повноважного представника покупця. У кожній видатковій накладній в обов`язковому порядку вказується номер і дата цього договору.
Датою поставки вважається дата передачі товару, зазначена у відповідній видатковій накладній, що видана постачальником і завірена підписом повноважного представника покупця (п.4.4 договору). 
Судом встановлено, що на виконання умов договору поставки, позивачем поставлено, а відповідачем прийнято товар на загальну суму 72 141,00грн, що підтверджується видатковою накладною №060167 від 25.12.2025, яка підписана обома сторонами (а.с.11).
У відповідності до частини 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "СП Юкойл" виставило відповідачу рахунок на оплату товару №071825 від 22.12.2025 на загальну суму 72 141,00грн (а.с.10).
Відповідно до п.3.2 договору, покупець здійснює оплату вартості узгодженої партії поставленого товару, на підставі рахунку, пред`явленого до оплати постачальником, протягом 14 (чотирнадцяти) календарних днів з моменту поставки відповідної партії товару, дата якого зафіксована у відповідній видатковій накладній.
Відтак, за умовами п.3.2 укладеного між сторонами договору, відповідач мав розрахуватися за отриманий ним товар у строк до 08.01.2026 (включно).
Доказів оплати відповідачем товару на суму 72 141,00грн матеріали даної справи не містять. При цьому, строк оплати за вказаною видатковою накладною є таким, що настав.
Позивач надіслав на юридичну адресу відповідача претензію №12/26 від 21.04.2026 про виконання зобов`язань по договору поставки №040/2230-ОС від 01.11.2025, у якій запропонував відповідачу негайно сплатити суму боргу та штрафних санкцій у загальному розмірі 81 497,60грн (а.с.12-15).
Згідно даних з офіційного вебсайту АТ "Укрпошта", вказана претензія не була вручена одержувачу (відповідачу) та 12.05.2026 була повернута відправнику (позивачу) (а.с.16).
Дослідивши фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин, господарський суд приходить до висновку, що сума основного боргу відповідача перед позивачем у розмірі 72 141,00грн є документально підтвердженою та обґрунтованою, тому позовні вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню у повному обсязі. 

Щодо позовних вимог в частинах стягнення 747,10грн 3% річних та 3 523,46грн інфляційних втрат.
Відповідно до ст.610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Згідно з частиною 1 ст.612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Позивач нарахував та просить стягнути з відповідача 3 523,46грн інфляційних втрат та 747,10грн 3% річних, які нараховані на суму основного боргу у розмірі 72 141,00грн у період з 09.01.2026 до 14.05.2026 (а.с.5-6).
Здійснивши перевірку розрахунку 3% річних та інфляційних втрат, господарський суд встановив, що заявлені позивачем нарахування інфляційних втрат у розмірі 3 523,46грн та 3% річних у розмірі 747,10грн є обґрунтованим, заявленими відповідно до вимог чинного законодавства та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі в цих частинах.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 7 512,69грн пені.
Відповідно до пункту 3 частини 1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 ст.612 ЦК України).
Частиною 1 ст.549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина 3 ст.549 ЦК України).
Згідно частини 1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Пунктом 7.2 договору передбачено, що при недотриманні постачальником строків оплати, встановлених п. та п.3.5 цього договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення.
Позивачем заявлено до стягнення з відповідача 7 512,69грн пені, яка нарахована на суму основного боргу у розмірі 72 141,00грн у період з 09.01.2026 до 14.05.2026 у розмірі 0,2% (а.с.5-6).
Господарським судом здійснено перевірку розрахунку пені, в межах заявленого позивачем періоду, оскільки останній (період) є вірним. Так, згідно із здійсненим судом розрахунком, обґрунтованим та арифметично вірним є розмір пені у сумі 7 512,55грн пені, яка нарахована на суму основного боргу у розмірі 72 141,00грн у період з 09.01.2026 до 14.05.2026 у розмірі 0,2%. Відповідно, позовні вимоги у частині стягнення пені у розмірі 0,14грн є безпідставними, тому у їх задоволенні суд відмовляє.
Як визначає ст.73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлю" наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.74 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
За змістом ст.86 ГПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З урахуванням встановлених судом обставин справи та досліджених доказів, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Йороіл": 72 141,00грн основного боргу, 7 512,55грн пені, 747,10грн 3% річних та 3 523,46грн інфляційних втрат, є обґрунтованими та підлягають задоволенню судом. У задоволенні позову в частині стягнення 0,14грн пені суд відмовляє, у зв`язку з безпідставністю їх нарахування.

Судові витрати за результатом розгляду справи. 
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 3 328,00грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №2759 від 08.06.2026 (а.с.4).
Відповідно до пункту 2 частини 1 ст.129 ГПК України, судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Частиною 9 ст.129 ГПК України передбачено, зокрема, що у випадку якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.
З огляду на наведені приписи законодавства, оскільки спір виник внаслідок неправильних дій відповідача, у зв`язку з неналежним виконанням договірних зобов`язань, з урахуванням мінімальної ставки судового збору, на відповідача покладається 3 328,00грн витрат по сплаті судового збору. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, 

УХВАЛИВ: 

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Йороіл" (10012, Житомирська область, місто Житомир, вулиця Гоголівська, будинок 4, кімната 400, код ЄДРПОУ 45674157) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП Юкойл" (09113, Київська область, Білоцерківський район, місто Біла Церква, вулиця Пулюя Івана, будинок 48-А, код ЄДРПОУ 31852954, р/р НОМЕР_1 у відділенні "Запорізьке" АТ "Банк Кредит Дніпро" в м. Запоріжжя АТ "Банк Кредит Дніпро"):
- 72 141,00грн основного боргу,
- 7 512,55грн пені,
- 747,10грн 3% річних,
- 3 523,46грн інфляційних втрат,
- 3 328,00грн витрат по сплаті судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 10.09.26 

Суддя Кравець С.Г. 

Направити:
1 - позивачу - електронний кабінет,
2 - відповідачу - електронний кабінет.