ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18005, м. Черкаси, бульвар Шевченка, 307, тел. канцелярії (0472) 31-21-49, inbox@ck.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року м.Черкаси Справа № 925/757/26

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Г.М.Скиби, за правилами письмового провадження розглянув справу 
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд", м.Харків, вул.Єнакіївська,2Є
до фізичної особи-підприємця Тарноуцької Наталії Сергіївни, АДРЕСА_1 
про стягнення 213855,63 грн заборгованості за договором поставки
без виклику та участі представників сторін.
Товариство з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" звернулось в Господарський суд Черкаської області із позовом до фізичної особи-підприємця Тарноуцької Наталії Сергіївни про стягнення 213855,63 грн заборгованості за договором поставки від 02.06.2025 №02/06/2025-2, зокрема: 169680,00 грн основного боргу, 6181,26 грн інфляційних втрат, 21026,37 грн пені, 16968,00 грн штрафу, а також про відшкодування судових витрат (3328 грн).
Ухвалою суду від 01.06.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце цього засідання.
Так, відповідно до Господарського процесуального кодексу України:
ч.5 ст.6. Суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу до їхніх електронних кабінетів, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів);
Згідно з відповіддю, сформованою засобами підсистеми ЄСІТС "Електронний суд" за запитами позивача від 05.05.2026 №34381492 (а.с.20) – ФОП Тарноруцька Н.С. не має зареєстрованого електронного кабінету у підсистемі ЄСІТС "Електронний суд";
Оголошення про виклик відповідача у судове засідання було розміщено на офіційному вебсайті судової влади України 01.06.2026 (а.с.28).
Ухвала суду про відкриття провадження у справі вручена особисто відповідачеві 04.06.2026 - повідомлення АТ "Укрпошта" від 05.06.2026.
Згідно з нормами Господарського процесуального кодексу України:
п.2 ч.6 ст.242. Днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.
ч.4 ст.122. Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідно до ч.1, 4 ст.13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Отже, відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи, однак відзиву на позов чи й доказів належного та повного виконання умов договору до суду не надіслав.
Позивачем додатково в справу подано примірник податкової декларації на підтвердження вчиненої господарської операції з відповідачем - вх.суду №10029/26 від 11.06.2026. 
Позивачем подано додаткові пояснення в справу та підтвердження перерахування відповідачем на користь позивача 180 000 грн - після відкриття провадження у справі. Позивач наполягає на примусовому стягненні 37183,63 грн з урахуванням обтяжень боргу та сплаченого судового збору - вх.суду №13505/26 від 14.08.2026. 
Суд розглянув справу за наявними в ній доказами та матеріалами.
За результатами розгляду спору прийнято та приєднано до справи судове рішення без його проголошення відповідно до приписів ст.ст. 233, 240 ГПК України. 
Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд встановив такі взаємовідносини сторін та обставини:
02.06.2026 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" в особі директора Іванова О.Г., що діє на підставі Статуту (постачальник, кредитор, позивач) та фізичною особою-підприємцем Тарноруцькою Н.С. (покупець, боржник, відповідач) укладено договір поставки №02/06/2025-2 (а.с.5-7), за умовами якого: постачальник зобов`язується у термін, встановлений даним договором, передати у власність покупця товар, а покупець зобов`язується прийняти та оплатити його вартість на умовах, передбачених цим договором (п.1.1.); товар, що є предметом договору, передається партіями (п. 2.1.); 
ціна за товар, номенклатура, загальна кількість, асортимент, сортамент товару визначається по видаткових накладних та у рахунках на оплату (далі за текстом – рахунки, розділ 4 договору). 
Оплата партії постачання проводиться на умовах 100% передоплати згідно виставленого рахунку (п. 4.3.). 
Постачальник зобові заний передати Покупцеві товар в асортименті за визначеною сторонами ціною, в кількості та строки, обумовлені положеннями даного Договору, рахунками-фактурами та видатковими накладними (п.5.1.1.); 
постачальник поставляє товар окремими партіями згідно рахунків на оплату (п.3.1); поставка товару за цим договором здійснюється відповідно до Міжнародних правил тлумачення термінів "Інкотермс 2010", на умовах EXW (франко-завод) за місцем одного зі складів постачальника. Товар може бути поставлений на умовах, визначених видатковою накладною (п. 6.1.); датою поставки вважається дата видаткової накладної постачальника (п.6.2.); постачальник має право відмовити покупцю у відвантаженні товару в разі наявності простроченої заборгованості перед постачальником за договором (п. 6.4.).
за порушення строку оплати, визначеного п. 4.3. договору, покупець зобов`язаний оплатити постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково стягується штраф у розмірі 10% від вартості несплаченого вчасно товару (п. 9.2.). 
цей договір /.../ набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31 грудня поточного року та пролонгується на кожний наступний календарний рік, якщо за 30 календарних днів до закінчення терміну його дії жодна зі сторін не заявить про намір припинити його дію. У будь-якому випадку договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань (п.11.1).
Постачальником на виконання умов договору 08.12.2025 здійснено поставку запасних частин та комплектуючих до велосипедів - всього 137 позицій за видатковою накладною №2958 на загальну суму 169680 грн (а.с. 7 зворот - 8).
На момент звернення позивача з позовом грошове зобов`язання відповідачем виконано не було. 
01.03.2026 постачальником на адресу покупця направлено претензію про сплату коштів у розмірі 199580,93 грн (а.с.9-11) з урахуванням боргу та обтяжень боргу, яку згідно з даними ПАТ "Укрпошта" http://services.ukrposhta.ua/ bardcodesingle/ вручено відповідачеві. Відповідач на претензію не відреагував. 
Вказані обставини стали підставою для звернення Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" за захистом порушеного права в Господарський суд Черкаської області із позовом до ФОП Тарноруцької Н.С. з вимогами про примусове стягнення 213855,63 грн заборгованості за договором поставки від 02.06.2025 №02/06/2025-2, зокрема: 169680,00 грн основного боргу, 6181,26 грн інфляційних втрат, 21026,37 грн пені, 16968,00 грн штрафу, а також про відшкодування судових витрат (3328 грн).
Позивачем 14.08.2026 подано докази сплати заборгованості відповідачем в сумі 180000 грн: 10000 грн згідно платіжної інструкції №102 від 03.06.2026; 170000 грн згідно платіжної інструкції №126 від 06.07.2026. Непогашена заборгованість складає на 14.08.2026 37183,63 грн (з урахуванням суми судових витрат). 
Відповідачем доказів виконання у повному обсязі умов договору поставки від 02.06.2025 №02/06/2025-2 чи й відзиву на позов - до суду не надано.
Інших доказів та документів не подано. 
Оцінюючи докази сторін у справі в їх сукупності та за внутрішнім переконанням, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до часткового задоволення.
Згідно з постановою Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 "Про судове рішення у цивільній справі", рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Згідно з положеннями Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 №6 "Про судове рішення" при прийнятті рішення суд має врахувати майнові інтереси сторін, не надаючи переваги одному учаснику над іншим. Рішення має ґрунтуватися на повній та всебічній оцінці доказів у конкретній справі. 
Відповідно до статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Сторони за договором є суб`єктами господарювання на ринку України з виробництва, постачання та роздрібної торгівлі запасними частинами та комплектуючими до велотехніки самостійними юридичними особами з присвоєнням ідентифікаційного коду, визначенням видів діяльності, що підтверджено витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Місце проведення господарської діяльності сторін відповідає місцю їх реєстрації згідно даних ЄДРПОУ – положення ст.93 Цивільного кодексу України.
Позивач звернувся в Господарський суд Черкаської області із позовом про стягнення з відповідача 213855,63 грн заборгованості, обтяжень боргу та санкцій за запасні частини та комплектуючі, поставлену останньому за договором від 02.06.2025 №02/06/2025-2.
Відповідно до положень ст.ст.6, 11, 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Суд вважає, що сторонами досягнуто згоди по всіх істотних умовах письмового двостороннього строкового консенсуального оплатного договору поставки від 02.06.2025 №02/06/2025-2; договір не заперечений сторонами, не визнаний судом недійсним, не розірваний сторонами та є дійсним на момент спірних правовідносин. Суд враховує презумпцію правомірності правочину (приписи ст.204 Цивільного кодексу України). 
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до Цивільного кодексу України:
п.1 ч.2 ст.11. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини;
ч.1, 2 ст.509. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу;
ст.525. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом;
ст.526. Зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться;
ст.530. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства;
ст.599. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином;
ст.610. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання);
ст.611. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом; 
ст.629. Договір є обов`язковим для виконання сторонами;
ч.1 ст.638 Договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди;
ч.1 ст.639. Договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом;
ч.1, 2 ст.712. За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно із ст.265 Господарського кодексу України (чинного на час спірних правовідносин) за договором поставки одна сторона – постачальник зобов`язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні – покупцеві товар (товари), а покупець зобов`язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем на виконання умов договору від 02.06.2025 №02/06/2025-2 здійснено поставку відповідачу товару (запасних частин та комплектуючих в асортименті) на загальну суму 169680 грн, що підтверджується видатковою накладною від 08.11.2025 №2958 (а.с.7 зворот -8).
Про належне виконання позивачем зобов`язань за договором свідчить відсутність будь-яких зауважень чи претензій з боку відповідача щодо наданих запасних частин.
Відповідно до умов договору: оплата товару здійснюється у повному обсязі на підставі видаткової накладної або рахунку на оплату (п.4.1) на умовах 100% переоплати з відстрочкою платежу на 14 календарних днів з дати отримання товару (п.4.3).
Направлена 01.03.2026 позивачем на адресу відповідача претензія про сплату коштів у розмірі 199580,93 грн (а.с.9-14) залишена відповідачем без реагування. 
Разом з тим, відповідачем зобов`язання за договором виконано частково в сумі 180000 грн після відкриття судом провадження у справі; заборгованість за поставлені товари становить 37183,63 грн.
Суд вважає, що строк виконання зобов`язання та оплати боргу відповідачем за господарським договором про поставку від 02.06.2025 №02/06/2025-2 – є таким, що настав. 
Вказані обставини відповідачем не спростовано; станом на день розгляду справи доказів належного виконання умов договору у повному обсязі - не надано.
Суд враховує оплату 180000 грн відповідачем: 10000 грн згідно платіжної інструкції №102 від 03.06.2026; 170000 грн згідно платіжної інструкції №126 від 06.07.2026. Непогашена заборгованість складає 37183,63 грн станом на 14.08.2026 (з урахуванням суми судових витрат). 
Невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання у строки, встановлені п.4.3 договору, є правовою підставою для стягнення з відповідача заявленої позивачем суми боргу 33855,63 грн у примусовому порядку.
Суд вважає, що позивачем вже враховано в суму проведеної оплати відповідачем заявлені суми штрафу 16968 грн, пені 21026,37 грн та 6181,26 грн інфляційних втрат. 
Відповідно до ст.ст.74, 76-79 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Обов`язок доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права.
Суд зазначає, що сплата заборгованості відповідачем під час розгляду справи та неподання ним доказів у справу про оплату має враховуватись виконавчою службою при виконанні рішення суду в ході виконавчого провадження. Суд вважає, що відповідач мав достатньо часу для надання до суду відзиву чи й доказів проведення повного розрахунку з позивачем. 
Відповідачем всупереч вимог та приписів ч.1 ст.74, ст.76, 77 ГПК України факту належного виконання зобов`язання перед позивачем у визначений договором строк не доведено; доводів та документів позивача не спростовано в належний спосіб.
За вказаних обставин суд вважає, що позивачем використано належний спосіб захисту свого порушеного права, передбачений приписами ст.ст.15-16 Цивільного кодексу України, тому позов підлягає до часткового задоволення. Належить стягнути з відповідача на користь позивача 33855,63 грн залишку боргу за договором поставки від 02.06.2025 №02/06/2025-2.
В решті вимог провадження закрити за відсутністю предмету спору (відповідачем сплачено 180000 грн боргу після відкриття провадження у справі, оплату підтверджено позивачем) - відповідно до приписів п. 2 ч.1 ст. 231 ГПК України. 
Законом України №475/97 від 17.07.1997 ратифіковано Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 (далі – Конвенція) та Перший протокол до Конвенції, а відтак в силу статті 9 Конституції України вони є частиною національного законодавства України.
Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, згоду на застосування якого надано Верховною Радою України (п.4 ст.11 ГПК України): 
- принцип правової певності та юридичної визначеності, в тому числі недопустимість ревізування рішень судів, які набрали законної сили – з підстав бажання зацікавленої особи в переоцінці доказів (рішення "Агрокомплекс проти України" №23465/03 від 08.03.2012);
- принцип загальної оцінки судом відносин сторін та відсутності обов`язку суду давати оцінку кожній вимозі сторін (рішення "Серявін проти України" №4909/04 від 10.02.2010, рішення "Трофімчук проти України" №4241/03 від 28.10.2010); 
- принцип повноти та межі обґрунтування рішення судом в залежності від характеру рішення (рішення "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія А, №303-А, п.29); 
- принцип поваги до права на володіння своїм майном (рішення "Желтяков проти України" №4994/04 від 09.09.2011).
Відповідно до п.1 ч.4 ст.129 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відтак, належить покласти на відповідача та стягнути на користь позивача 3328 грн судового збору, оскільки сума заборгованості була погашена відповідачем після відкриття судом провадження у справі.
Керуючись ст.ст.129, 231, 232, 233, 236-241 ГПК України, суд
ВИРІШИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з фізичної особи-підприємця Тарноруцької Наталії Сергіївни ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , номер рахунку в банку невідомий) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Велотрейд" (м.Харків, вул.Єнакіївська,2Є, код ЄДРПОУ 30036332, номер рахунку в банку невідомий) 
33855,63 грн заборгованості за договором поставки від 02.06.2025 №02/06/2025-2 та 3328 грн судового збору.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили. 
В решті вимог (180000 грн) провадження закрити. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Північного апеляційного господарського суду в порядку та у строки, встановлені статтями 256-258 та п.17.5 розділу ХІ Перехідні положення Господарського процесуального кодексу України.
Повне судове рішення складено і підписано 09.09.2026.

Суддя Г.М.Скиба