ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2026 року 
м. Київ

cправа № 914/2417/24 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Студенець В.І. - головуючий, судді: Бакуліна С.В., Кролевець О.А.

за участю секретаря судового засідання: Натаріної О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Приватної Агрофірми "Україна"

на рішення Господарського суду Львівської області
(суддя - Сухович Ю.О.)
від 03.11.2025
та постанову Західного апеляційного господарського суду
(головуючий суддя - Зварич О.В., судді: Панова І.Ю., Скрипчук О.С.)
від 14.04.2026 

у справі №914/2417/24

за позовом Приватної Агрофірми "Україна"
до Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", Приватного підприємства Агрофірми "Маяк"
про визнання частково недійсними рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації зміни складу учасників
та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватного підприємства приватної агрофірми "Надбужжя" 
до Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство, Приватного підприємства Агрофірми "Маяк"
про визнання частково недійсними рішення загальних зборів, скасування державної реєстрації зміни складу учасників

за участю представників учасників справи:
позивача - Павко В.С.
відповідача 1 - Алексеєнко А.А.
відповідача 2 - не з`явилися
третьої особи - не з`явилися

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

1. Короткий зміст позовних вимог

1.1. Приватна Агрофірма "Україна" (далі - ПАФ "Україна") звернулася до Господарського суду Львівської області з позовом до Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" (далі - КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство") та Приватного підприємства Агрофірми "Маяк" (далі - ПП АФ "Маяк") про визнання недійсним рішення загальних зборів уповноважених представників КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" від 03.08.2024 в частині зміни учасника/засновника КП "Маяк" на правонаступника ПП "Маяк" та скасування державної реєстрації зміни складу учасників в частині зміни учасника/засновника КП "Маяк" на правонаступника ПП "Маяк".

1.2. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем-1 порушено порядок повідомлення учасників підприємства про проведення зборів; був відсутній кворум; в протоколі не вказано обґрунтування щодо зміни та підстав заміни Колективного підприємства СВСГ "Маяк" правонаступником Приватним підприємством Агрофірма "Маяк". 

1.3. Приватне підприємство приватна агрофірма "Надбужжя" (далі - ПП ПАФ "Надбужжя") як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову, звернулося до Господарського суду Львівської області із позовною заявою до КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" та ПП АФ "Маяк" про визнання частково недійсними рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації зміни складу учасників.

2. Зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

2.1. Рішенням Господарського суду Львівської області від 03.11.2025 року у справі №914/2417/24 відмовлено у задоволенні позову.

2.2. Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Колективним підприємством "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" було повідомлено усіх правонаступників учасників (засновників) підприємства, відомості про яких можна було отримати з Єдиного державного реєстру за ідентифікаційними кодами припинених учасників (засновників); обов`язок повідомлення про проведення зборів відповідачем-1 був дотриманий.

Місцевим господарським судом констатовано, що Приватне підприємство "Агрофірма Маяк" є правонаступником СВСГ "Маяк", а тому рішення загальних зборів уповноважених представників КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" від 03.08.2024, оформлене протоколом від 03.08.2024, в частині пункту 4.3 учасника/засновника Колективного підприємства СВСГ "Маяк", ідентифікаційний код 23948019 про заміну на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк" ідентифікаційний код 23948019 є обґрунтованим.

В рішенні також зазначено, що факту порушення корпоративних прав позивача оскаржуваним в частині рішенням загальних зборів судом не встановлено.

Суд також дійшов висновків, що оскільки позовна вимога про скасування державної реєстрації щодо зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи в частині зміни: учасника/засновника Колективне підприємство СВСГ "Маяк" на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк" є похідною від першої, відтак у задоволенні вказаної позовної вимоги також слід відмовити.

Щодо позовної заяви третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору ПП ПАФ "Надбужжя", суд першої інстанції, врахувавши подане підприємством клопотання про залишення його позову без розгляду, ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.07.2025 клопотання третьої особи задовольнив, позов третьої особи Приватного підприємства приватної агрофірми "Надбужжя" залишив без розгляду.

2.3. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2025 у справі №914/2417/24 залишено без змін.

2.4. Суд апеляційної інстанції погодився із висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, оскільки позивачем не наведено доводів та не надано відповідних доказів про те, у чому конкретно полягає порушення його прав та/чи законних інтересів прийнятим рішенням загальних зборів відповідіча-1 в оспорюваній частині, оскільки оспорювана позивачем частина рішення КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", яке оформлено протоколом від 03.08.2024, безпосередньо не стосується прав позивача, як учасника Колективного підприємства.

3. Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнений виклад позиції інших учасників справи

3.1. Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Львівської області від 03.11.2025 та постановою Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 у справі №914/2417/24, Приватна Агрофірма "Україна" подала касаційну скаргу, якою просить оскаржувані рішення місцевого господарського суду та постанову суду апеляційної інстанції скасувати, та ухвалити нове рішення яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі; у разі якщо Верховний Суд дійде висновку про неможливість ухвалення судового рішення - направити справу №914/2417/24 на новий розгляд до суду першої інстанції

3.2. Підставами касаційного оскарження Приватна Агрофірма "Україна" визначила пункти 1, 3, 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

3.3. Відповідно до пункту 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

3.4. Позивач підставою касаційного оскарження зазначає пункт 1 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновків щодо їх застосування, викладених у постанові Верховного Суду від 01.09.2020 у справі №907/29/19, при цьому вважає, що неправильно застосовано такі норми: 

- статтю 37 Цивільного кодексу УРСР у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у частині правових наслідків реорганізації юридичної особи та переходу майна, прав і обов`язків до правонаступника;

- частини першу, четверту та сьому статті 34 Закону України "Про підприємства в Україні" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у частині припинення, ліквідації, реорганізації підприємства та переходу всіх майнових прав і обов`язків при перетворенні;

- статті 1, 5, 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, у частині правового статусу КСП/СВСГ, членства в такому підприємстві та належності майна членам підприємства на праві спільної часткової власності;

- пункт 15 Положення про Єдиний державний реєстр підприємств та організацій України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.01.1996 №118, у редакції, чинній на момент створення ПП ПАФ "Маяк", у частині збереження ідентифікаційного коду за правонаступником;

- частини третю та четверту статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" у частині спростовної презумпції достовірності відомостей ЄДР;

- частину сьому статті 75 Господарського процесуального кодексу України у частині того, що правова оцінка суду в іншій справі не має преюдиціального значення.

3.5. Відповідно до пункту 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права у випадку, якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах.

3.6. Також підставою касаційного оскарження зазначає пункт 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, оскільки вважає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування:

- статей 91, 92, 104 Цивільного кодексу та частин третьої та четвертої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань";

- статті 8 Цивільного кодексу України у поєднанні зі статтями 58, 60, 61 Закону України "Про господарські товариства" та статтею 167 Господарського кодексу України;

- статей 15, 16 Цивільного кодексу України та статті 167 Господарського кодексу України у правовідносинах щодо оскарження учасником колективного підприємства рішення про включення іншої особи до складу учасників без доведеного правонаступництва;

- статей 104, 107 Цивільного кодексу України та статті 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" до переходу частки СВСГ у міжгосподарському підприємстві після ліквідації СВСГ;

- статті 104 Цивільного кодексу України та частини четвертої статті 91 Цивільного кодексу України до ситуації, коли рішенням зборів встановлено правонаступництво після юридичної особи, яка ніколи не існувала.

3.7. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України підставою касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 1, 4 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, у випадку, якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 310 цього Кодексу.

3.8. Крім зазначеного підставою касаційного оскарження зазначає пункт 4 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, а саме: пункт 8 частини першої та пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, мотивуючи зазначене тим, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення, що стосується прав та охоронюваних законом інтересів осіб, не залучених до участі у справі (782 пайовиків СВСГ "Маяк") та не дослідили зібрані у справі докази.

3.9. У відзиві на касаційну скаргу відповідач-1 Колективне підприємство "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" проти вимог та доводів останньої заперечує, просить касаційну скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення залишити без змін. Відзив мотивовано тим, що позивач, хоча і покликається на порушення порядку скликання та голосування на зборах, оскаржує такі лише в частині зміни учасника КП СВСГ "Маяк" на правонаступника ПАФ "Маяк", проте рішення зборів в частині, що безпосередньо стосуються позивача, зокрема заміни КП СВСГ "Україна" та ПАФ "Україна", не оспорюється й відповідно визнається позивачем; позивачем не доведено, в чому саме полягає порушене саме оскаржуваним у відповідній частині рішення м право або охоронюваних законом інтерес позивача; позивачем визнається факт припинення КП СВСГ "Маяк", за таких обставин якщо права позивача вважати порушеними внаслідок включення замість ліквідованого КП СВСГ "Маяк" особи, яка не є його правонаступником, то належним способом захисту права може бути позов про визначення складу учасників КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство"; доводи касаційної скарги про неналежне повідомлення позивача про загальні збори не відповідають дійсності, оскільки позивач не тільки взяв участь у зборах, а й надав докази правонаступництва останнього після КП СВСГ "Україна".

3.10. Від позивача надійшли додаткові пояснення, якими останній заперечує доводи відповідача-1, викладені у відзиві на касаційну скаргу позивача.

3.11. Також від відповідача-1 надійшли додаткові пояснення, які Судом розцінені як доповнення до відзиву, поданих після закінчення строку на його подання, встановленого в ухвалі про відкриття касаційного провадження, тому підлягають залишенню без розгляду на підставі статті 118 Господарського процесуального кодексу України.

4. Фактичні обставини справи, встановлені судами попередніх інстанцій

Приватна Агрофірма "Україна" є учасником Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство".

Збори уповноважених представників господарств - учасників Кам`янка-Бузького районного міжгосподарського сортонасінницького підприємства, прийняли рішення №2 від 20.03.1992, яким затвердили статут Кам`янка-Бузького міжгосподарського сортонасінницького підприємства, який зареєстрований рішенням виконкому Кам`янка-Бузької районної ради народних депутатів від 20.08.1992. 

Згідно з цим статутом підприємство створюється рішенням загальних зборів селянських спілок на основі пайових внесків і здійснює свою діяльність згідно з делегованими йому функціями. Вищим органом управління підприємством є загальні збори уповноважених представників селянських спілок.

Кам`янка-Бузьке районне міжгосподарське сортонасінницьке підприємство у 1992 році перейменоване у Колективне підприємство "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство".

Згідно додатку до статуту Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" станом на 1992 рік перелік сільськогосподарських підприємств на паях яких створено Колективне підприємство "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" що діяли на момент реєстрації статуту наступний: СВСГ "Жовтанці", СВСГ "Маяк", СВСГ Галичина", СВСГ ім. Б. Хмельницького, СВСГ "Нива", СВСГ "Прогрес", СВСГ "Україна", СВСГ "Кам`янка", СВСГ "Надбужжя", СВСГ ім. І. Франка, СВСГ "Буг", СВСГ "Сілець", СВСГ "Добротвір", СВСГ ім. Л. Українки, СВСГ "Дружба", СВСГ "Колос", СВСГ "Полісся".

08.06.2016 внесено інформацію про наступних учасників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство": Колективне підприємство СВСГ "Надбужжя", Колективне підприємство СВСГ Колективне підприємство СВСГ "Галичина", Колективне підприємство СВСГ "Жовтанці", Колективне підприємство СВСГ "ім. Б. Хмельницького", Колективне підприємство СВСГ "Маяк", Колективне підприємство СВСГ "Кам`янка", Колективне підприємство СВСГ "Нива", Колективне підприємство СВСГ "Прогрес", Колективне підприємство СВСГ "Україна", Колективне підприємство СВСГ "Полісся", Колективне підприємство СВСГ "Сілець", Колективне підприємство СВСГ "Буг", Колективне підприємство СВСГ "Добротвір", Колективне підприємство СВСГ "Дружба", Колективне підприємство СВСГ "ім. І. Франка", Колективне підприємство СВСГ "ім. Л.Українки", Колективне підприємство СВСГ "Колос".

В подальшому усі юридичні особи внесенні як учасники Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" були припинені шляхом ліквідації або перереєстрації у нові юридичні особи.

03.08.2024 були призначені загальні збори уповноважених представників учасників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", з наступним порядком денним:

1. Обрання голови та секретаря загальних зборів уповноважених представників Підприємства та надання їм повноважень підписати протокол загальних зборів уповноважених представників підприємства.

2. Виключення осіб зі складу (переліку) учасників підприємства у зв`язку з їх припиненням та/або відсутністю відомостей про такі в Єдиному державному реєстрі
юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

3. Внесення змін до відомостей про учасників підприємства, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв`язку з виключенням учасників.

4. Приведення переліку учасників підприємства (найменувань, організаційно - правових форм) до діючих на даний час.

5. Внесення змін до відомостей про учасників підприємства, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у зв`язку з приведення переліку учасників підприємства (найменувань, організаційно - правових форм) до діючих на даний час.

6. Внесення відомостей про бенефіцарних власників підприємства, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

7. Уповноваження директора товариства на підписання та подання до державного реєстратора документів для державної реєстрації змін до відомостей про підприємство, які містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

8. Вжиття заходів щодо збереження майна підприємства, зокрема недопущення використання такого третіми особами без відповідних правових підстав. Залучення поліції охорони до охорони майна підприємства.

Позивач вважає, що виконавчий орган Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" не виконав обов`язок щодо своєчасного повідомлення про проведення загальних зборів учасників товариства, оскільки список учасників відображений у ЄДРПОУ, і усі юридичні особи зазначені як учасники були припиненні або не існували.

Позивач вважає, що при прийнятті рішень на оспорюваних загальних зборах був відсутній кворум з огляду на наступне.

Кількість учасників підприємства на момент проведення загальних зборів уповноважених представників учасників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" 17 юридичних осіб.

Відповідно до протоколу загальних зборів уповноважених представників учасників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" від 03.08.2024 присутні (зареєстровані) 13 учасників, проте дані юридичні особи, які зазначені як учасники, на момент зборів не були і не могли бути учасниками, інформація про таких учасників не внесена в Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Позивач також вважає, що в оспорюваному протоколі не вказано обґрунтування щодо зміни та підстав заміни Колективного підприємства СВСГ "Маяк" правонаступником Приватне підприємство Агрофірма "Маяк".

Відтак, позивач просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів уповноважених представників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" від 03.08.2024, оформлене протоколом від 03.08.2024, на підставі якого відбулось внесення до ЄДРПОУ зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи в частині зміни: учасника/засновника Колективного підприємства СВСГ "Маяк" ідентифікаційний код 23948019 на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк", ідентифікаційний код 23948019. Скасувати державну реєстрацію зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи в частині зміни: учасника/засновника Колективного підприємства СВСГ "Маяк" ідентифікаційний код 23948019 на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк", ідентифікаційний код 23948019.

5. Оцінка аргументів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанцій з посиланням на норми права, яким керувався суд

5.1. Відповідно до положень статті 300 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази. 

5.2. Верховний Суд у постанові від 17.01.2023 у справі №910/20309/21 зазначив, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, які наведені скаржником і стали підставою для відкриття касаційного провадження. При цьому самим скаржником у касаційній скарзі з огляду на принцип диспозитивності визначається підстава, вимоги та межі касаційного оскарження, а тому тягар доказування наявності підстав для касаційного оскарження, передбачених, зокрема, статтею 287 Господарського процесуального кодексу України (що визначено самим скаржником), покладається на скаржника.

5.3. Обґрунтовуючи позовні вимоги у цій справі, позивач зазначав, що він є учасником Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство". Позивачу стало відомо, що на 03.08.2024 призначено проведення загальних зборів уповноважених представників учасників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство". За доводами позовної заяви відповідачем-1 порушено порядок повідомлення учасників підприємства; був відсутній кворум; в протоколі не вказано обґрунтування щодо зміни та підстав заміни Колективного підприємства СВСГ "Маяк" правонаступником Приватне підприємство Агрофірма "Маяк".

5.4. Збори уповноважених представників господарств - учасників Кам`янка-Бузького районного міжгосподарського сортонасінницького підприємства, прийняли рішення № 2 від 20.03.1992, яким затвердили статут Кам`янка-Бузького міжгосподарського сортонасінницького підприємства, який зареєстрований рішенням виконкому Кам`янка-Бузької районної ради народних депутатів від 20.08.1992. 

Згідно з цим статутом підприємство створюється рішенням загальних зборів селянських спілок на основі пайових внесків і здійснює свою діяльність згідно з делегованими йому функціями. Вищим органом управління підприємством є загальні збори уповноважених представників селянських спілок.

Кам`янка-Бузьке районне міжгосподарське сортонасінницьке підприємство у 1992 році перейменоване у Колективне підприємство "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про підприємства в Україні" (в редакції станом на дату реєстрації статуту Кам`янка-Бузького міжгосподарського сортонасінницького підприємства) підприємство - основна організаційна ланка народного господарства України. Підприємство - самостійний господарюючий статутний суб`єкт, який має права юридичної особи та здійснює виробничу, науково-дослідницьку і комерційну діяльність з метою одержання відповідного прибутку (доходу).

Статтею 2 Закону України "Про підприємства в Україні" в Україні можуть діяти підприємства таких видів, зокрема колективне підприємство, засноване на власності трудового колективу підприємства.

Згідно зі статтею 5 Закону України "Про підприємства в Україні" підприємство створюється згідно з рішенням власника (власників) майна чи уповноваженого ним (ними) органу, підприємства-засновника, організації або за рішенням трудового колективу у випадках і порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України. Рішення про створення підприємства у випадках, передбачених чинним законодавством, приймається за погодженням з Антимонопольним комітетом України.

Право колективної власності юридичної особи, створеної на базі майна її членів (учасників), полягає у використанні належних їй засобів виробництва на власний розсуд і в інтересах її членів (учасників).

Закон України "Про підприємства в Україні" втратив чинність 01.01.2004 з набранням чинності Господарського кодексу України. 

Частиною першою статті 62 Господарського кодексу України визначено, що підприємство - самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Відповідно до статті 63 Господарського кодексу України залежно від форм власності в Україні може діяти, зокрема, підприємство на основі колективної власності (підприємство колективної власності).

Корпоративне підприємство утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства. Корпоративними є кооперативні підприємства, підприємства, що створюються у формі господарського товариства, а також інші підприємства, в тому числі засновані на приватній власності двох або більше осіб (частина п`ята статті 63 Господарського кодексу України).

За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 Господарського кодексу України зараховує колективні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності. Підприємство колективної власності є однією з організаційно-правових форм підприємств, кваліфікуючою ознакою якої є визначена форма власності, на якій засноване і діє таке підприємство.

Особливості правового статусу унітарних і корпоративних підприємств встановлюються цим Кодексом, іншими законодавчими актами (частина шоста статті 63 Господарського кодексу України).

Згідно з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду співвласники колективного підприємства незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між ними та цим підприємством щодо його створення, діяльності, управління або припинення діяльності вважаються корпоративними (пункт 34 постанови від 13.11.2019 у справі № 146/616/15-ц).

5.5. Звертаючись до суду із позовом, Приватна Агрофірма "Україна" вказує, що засідання загальних зборів уповноважених представників колективного підприємства, яке відбулось 03.08.2024, проходило без належного повідомлення позивача та за відсутності кворуму, необхідного для проведення такого засідання, тобто з порушенням порядку його скликання та проведення. 

Суди попередніх інстанцій встановили, що порядок скликання та проведення загальних зборів уповноважених представників колективного підприємства статутом підприємства не врегульований.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28.01.2020 у справі № 924/641/17 зазначила, що порядок скликання та проведення загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи визначений законодавством України (Цивільним та Господарським кодексами України, а також, зокрема, законами України "Про акціонерні товариства", "Про господарські товариства" та "Про кооперацію"), за положеннями якого учасники (акціонери, члени) юридичної особи мають бути до початку загальних зборів повідомлені про дату, місце, час проведення та порядок денний таких зборів. Велика Палата Верховного Суду вказала, що такий порядок скликання загальних зборів вищого органу управління юридичної особи не залежить від її організаційно-правової форми, є загальноприйнятим та таким, що гарантує забезпечення права учасника (акціонера, члена) юридичної особи на участь в управлінні нею.

Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів, членів) юридичної особи можуть бути: невідповідність рішень загальних зборів нормам законодавства; порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів; позбавлення учасника (акціонера, члена) юридичної особи можливості взяти участь у загальних зборах. Зокрема, рішення загальних зборів юридичної особи можуть бути визнані недійсними в судовому порядку в разі недотримання процедури їх скликання.

Ураховуючи норми статті 167 Господарського кодексу України, правомочність учасника (акціонера, члена) на участь в управлінні господарською організацію, зокрема, шляхом участі в загальних зборах є однією зі складових корпоративних прав. Відтак зазначені права можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання порядку скликання і проведення загальних зборів, якщо учасник не зміг взяти участь у загальних зборах та/або належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо, тобто не зміг належним чином реалізувати своє право на участь в управлінні (пункт 41 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03.12. 2019 у справі № 904/10956/16).

5.6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що Колективним підприємством "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" було повідомлено усіх правонаступників учасників (засновників) підприємства, відомості про яких можна було отримати з Єдиного державного реєстру за ідентифікаційними кодами припинених учасників (засновників). 

Зокрема щодо позивача - Приватного підприємства приватна агрофірма "Україна", ідентифікаційний код юридичної особи 03760846, повідомлення про проведення загальних зборів уповноважених представників та запит щодо надання доказів про правонаступництво надіслано цінним листом з описом вкладення (трек - номер 8040022851935). 

Згідно з трекінгом поштових відправлень, поштове відправлення за трек-номером 8040022851935 надійшло на адресу отримувача 31.07.2024, тобто за три дні до дати проведення зборів, і цього ж дня було повернуто відправнику у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. 

Повідомлення про проведення загальних зборів та запит щодо надання доказів про правонаступництво надсилались відповідачем-1 позивачу на адресу, яка міститься у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, а саме 80453, Львівська область, Львівський район, село Велекосілки. Така ж адреса вказана позивачем у позовній заяві, за винятком району, який був змінений. 

Відтак, за висновком судів, обов`язок повідомлення про проведення зборів відповідачем-1 був дотриманий. 

Разом з тим, судами встановлено, що позивач взяв участь у зборах через свого повноважного представника директора ОСОБА_1 та надав докази правонаступництва Приватного підприємства "Агрофірма України" після Колективного підприємство СВСГ "Україна". Тобто позивач не отримавши повідомлення, зміг вчинити вказані дії. 

При цьому позивачем не заперечується правомірність його участі у зборах, а також правомірність рішення про заміну інформації у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань з Колективного підприємство СВСГ "Україна" на Приватне підприємство Агрофірма "Україна".

Колегія суддів враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04.12.2018 у справі № 910/21845/16 про те, що, якщо під час розгляду справи судом буде встановлено факт присутності учасника товариства на загальних зборах, то допущені юридичною особою порушення порядку персонального повідомлення учасника не є підставою для визнання рішень загальних зборів учасників недійсними.

5.7. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що у зв`язку з припиненням учасників Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", повідомлялись про проведення зборів й відповідно брали участь у таких їх правонаступники. 

При підготовці та проведенні зборів відповідачем-1 здійснювалось отримання інформації з Єдиного державного реєстру щодо усіх учасників (засновників) Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", відомості про яких містились в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. 

До юридичної особи, яка є правонаступником особи, яка припиняється переходять всі права та обов`язки (універсальне правонаступництво). Й відповідно правонаступник юридичної особи - учасника має право брати участь у зборах учасників такої юридичної особи без попереднього рішення про визнання такого правонаступника учасником. 

Порядок проведення голосування на зборах учасників (засновників) колективного підприємства станом на день проведення зборів не був визначений ні законодавством, ні статутом Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство". 

Водночас про те, як визначався підрахунок голосів вказано у протоколі загальних зборів від 03.08.2024.

Голоси юридичних осіб - учасників, що припинені та учасників, відомості про які відсутні в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань не враховуються при визначенні результатів голосування, оскільки у таких учасників відсутня право та дієздатність (такі не можуть бути учасниками господарських/ цивільних правовідносин й набувати права та обов`язки).

Загальна кількість осіб, які є правонаступниками учасників Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" та які мають право брати участь у зборах - 10 учасників/голосів. 

Загальна кількість правонаступників учасників Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", представники яких були присутні на зборах та голоси яких враховувались при голосуванні - 9.

У зв`язку з відсутністю відомостей, зокрема й в Єдиному державному реєстрі юридичих осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань щодо розміру статутного (пайового) капіталу Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", розміру внесків кожного з учасників (засновників) та враховуючи вимоги пункту 6 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України, при голосуванні всі учасники мають рівну кількість голосів - 1 голос.

Такий же підхід до визначення кількості голосів (один учасник - один голос) був застосований і при проведенні загальних зборів пайовиків-засновників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" 31.05.2016.

Доводи скаржника про те, що матеріали справи містять документи, які підтверджують, що кожен учасник має визначену пайову участь у створенні підприємства, а саме в договорі про створення підприємства зафіксована пайова участь кожного колгоспу, в тому числі і у відсотковому виражені, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи такого договору не містять. Не вбачається і зазначення про такий договір при розгляді справи в суді першої інстанції. Разом з тим, в матеріалах справи є протокол загальних зборів № 1 від 31.05.2016, відповідно до якого загальними зборами розглядалося питання визначення часток засновників колективного підприємства, втім рішення про затвердження часток так і не було прийнято.

Також судами відхилено посилання позивача на рішення Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області від 28.11.2006 у справі № 2-847/06 про визнання частки в пайовій участі пайовиків СВСГ "Кам`янка" у розмірі 1 873 000 карбованців (187 300 000 крб. у цінах 1987 року) в КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", як на доказ наявності зареєстрованого пайового капіталу, оскільки вказане рішення суду не визначає розмір часток у пайовому фонді інших учасників Колективного підприємства "Кам`янка - Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство".

З огляду на викладене, оскільки суди попередніх інстанцій не встановили порушень при скликанні та проведенні загальних зборів, у суду касаційної інстанції відсутні підстави для скасування оскаржуваних рішення та постанови. 

5.8. Позивач просить суд визнати недійсним рішення загальних зборів уповноважених представників Колективного підприємства "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство" від 03.08.2024, оформлене протоколом від 03.08.2024, на підставі якого відбулось внесення до ЄДРПОУ зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи в частині зміни: учасника/засновника Колективного підприємства СВСГ "Маяк" ідентифікаційний код 23948019 на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк", ідентифікаційний код 23948019. Скасувати державну реєстрацію зміни складу засновників (учасників) або зміна відомостей про засновників (учасників) юридичної особи в частині зміни: учасника/засновника Колективного підприємства СВСГ "Маяк" ідентифікаційний код 23948019 на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк", ідентифікаційний код 23948019.

Суди обох інстанцій дійшли висновку, про недоведеність позивачем факту порушення його корпоративних прав прийнятим рішенням загальних зборів щодо заміни учасника/засновника Колективного підприємства СВСГ "Маяк" ідентифікаційний код 23948019 на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк", ідентифікаційний код 23948019, оскільки оспорювана позивачем частина рішення КП "Кам`янка-Бузьке міжгосподарське сортонасінницьке підприємство", яке оформлено протоколом від 03.08.2024, безпосередньо не стосується прав позивача, як учасника цього колективного підприємства.

Як зазначалося вище підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: 

- порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; 

- позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; 

- порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів. 

Безумовними підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв`язку з порушенням прямих вказівок закону є:

- прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення або у разі неможливості встановлення наявності кворуму;

- прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства;

- відсутність протоколу загальних зборів.

Права учасника (акціонера, члена) юридичної особи можуть бути визнані порушеними внаслідок недотримання вимог закону про скликання і проведення загальних зборів, якщо він не зміг взяти участь у загальних зборах, належним чином підготуватися до розгляду питань порядку денного, зареєструватися для участі у загальних зборах тощо. Неповідомлення учасника товариства про проведення загальних зборів в установленому статутом порядку також є порушенням його прав, що може бути підставою для визнання рішень загальних зборів господарського товариства недійсними.

Для визнання недійсними рішень загальних зборів учасників (акціонерів) товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт такого порушення не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову.

Проте судами зазначених порушень не встановлено.

5.9. За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно з частиною першою статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до господарського суду в установленому цим Кодексом порядку гарантується. Ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи у господарському суді, до юрисдикції якого вона віднесена законом. Юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначені норми визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес.

Порушенням є такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке. Порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Отже, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту. Особа, права якої порушено, може скористатись не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права, який має відповідати тим фактичним обставинам, які склалися, виходячи із тих відносин, які відповідають відповідним нормам права.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що підставою для звернення особи до суду є наявність у неї порушеного права та / або законного інтересу. Таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту. Відсутність обставин, які б підтверджували наявність порушеного права та/або законного інтересу особи, за захистом якого вона звернулася, є підставою для відмови у задоволенні такого позову.

Особа, яка звертається до суду з позовом, реалізуючи передбачене статтею 55 Конституції України, статтею 4 Господарського процесуального кодексу України право на судовий захист, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право та / або охоронюваний законом інтерес порушені особою, до якої пред`явлений позов, тобто вказує у позові власне суб`єктивне уявлення про її порушене право та / або охоронюваний інтерес та спосіб його захисту, а також зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права / інтересу. У свою чергу, суд має перевірити ці доводи позивача, на яких ґрунтуються заявлені вимоги.

Звертаючись з позовом за захистом порушеного права, позивач має обрати спосіб захисту, який відповідає змісту права, що порушене й буде здатний таке право поновити; обраний спосіб захисту має бути передбачений положеннями статті 15 Цивільного кодексу України, або ж визначений іншим законом чи укладеним між сторонами договором. Законодавчі обмеження матеріально правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Вирішуючи переданий на розгляд господарського суду спір по суті, суд повинен встановити наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу, на захист якого подано позов.

Оцінка предмету заявленого позову, а відтак наявності підстав для захисту порушеного права та / або інтересу позивача, про яке ним зазначається в позовній заяві, здійснюється судом, на розгляд якого передано спір, крізь призму оцінки спірних правовідносин та обставин (юридичних фактів), якими позивач обґрунтовує заявлені вимоги.

Отже, господарським судам під час вирішення спорів, що виникають з корпоративних відносин, слід враховувати приписи Господарського процесуального кодексу України та з`ясувати наявність у особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного права або законного інтересу у правовідносинах, на захист яких подано позов, а також питання про наявність чи відсутність факту їх порушення, невизнання або оспорювання.

Втім, як встановлено судами першої та апеляційної інстанції, позивачем не обґрунтовано як порушуються його корпоративні права заміною у складі учасників товариства, що ліквідувалося на його правонаступника.

Відповідно до частини першої статті 98 Цивільного кодексу України загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства, якщо інше не встановлено законом.

До того ж колегія суддів враховує, що рішення загальних зборів є актами ненормативного характеру (індивідуальними актами), тобто офіційними письмовими документами, що породжують певні правові наслідки, які спрямовані на регулювання господарських відносин і мають обов`язковий характер для суб`єктів цих відносин.

Як зазначено самим позивачем у позовній заяві, рішення загальних зборів виконано шляхом державної реєстрації зміни складу засновників (учасників), а саме учасника/засновника Колективне підприємство СВСГ "Маяк", ідентифікаційний код 23948019 замінено на правонаступника Приватне підприємство Агрофірма "Маяк" (ідентифікаційний код 23948019), запис №1004001070001001114 від 06.08.2024. А визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування реєстраційних дій не буде мати наслідком зміни складу учасників підприємства.

З огляду на викладене суд касаційної інстанції погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що позивач не довів порушення його корпоративних прав спірними рішеннями загальних зборів.

Суд зауважує, що висновки судів першої та апеляційної інстанцій про відмову у задоволенні позову у цій справі не були поставлені в залежність від застосування норм матеріального права, на які вказує Скаржник у касаційній скарзі.

Зважаючи на предмет і підстави заявленого позову, встановлені у справі фактичні обставини та правові норми, які підлягають застосуванню та були застосовані при вирішенні спору, висновок щодо застосування норм права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, не впливає на правильність вирішення спору судом, у зв`язку з чим Суд не формує висновок з приводу застосування цих статей у спірних правовідносинах.

Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на постанову Верховного Суду від 01.09.2020 у справі 907/29/19 (про визнання незаконним та скасування рішення про реєстрацію права власності), виходячи з визначеними Великою Палатою Верховного Суду критерій подібності, викладені у постанові від 12.10.2021 у справі № 233/2021/19, з огляду на неподібність зазначеної справи за наведеними істотними правовими ознаками зі справою, що розглядається.

5.10. Щодо посилання скаржника на пункт 4 частини другої статті 287 господарського процесуального кодексу України, а саме: пункт 8 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України, мотивуючи зазначене тим, що суди попередніх інстанцій ухвалили рішення, що стосується прав та охоронюваних законом інтересів осіб, не залучених до участі у справі (782 пайовиків СВСГ "Маяк").

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 310 Господарського процесуального кодексу України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що рішення є таким, що прийняте про права та обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права та обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права та обов`язки таких осіб. У такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між особою і сторонами спору не може братися до уваги (постанова об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.02.2019 у справі № 908/1141/15-г, постанови Верховного Суду 15.05.2020 у справі № 904/897/19, від 27.02.2019 у справі № 910/21894/16).

Ураховуючи наведені вище правові висновки та обставини цієї справи, Верховний Суд зауважує на відсутності підстав стверджувати про те, що оскаржувані судові рішення, ухвалені за результатом вирішення спору у цій справі стосуються прав та обов`язків зазначених скаржником осіб (782 пайовиків СВСГ "Маяк"). 

5.11. Щодо посилання скаржника на пункт 4 частини другої статті 287 господарського процесуального кодексу України, а саме пункт 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України з зазначенням, що суд не дослідив зібрані у справі докази.

Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Таким чином, за змістом пункту 1 частини третьої статті 310 Господарського процесуального кодексу України достатньою підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є не саме по собі порушення норм процесуального права у виді недослідження судом зібраних у справі доказів, а зазначене процесуальне порушення у сукупності з належним обґрунтуванням скаржником заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 287 цього Кодексу.

Така правова позиція є послідовною та сталою і викладена у низці постанов Верховного Суду, зокрема у постановах від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 12.10.2021 у справі №905/1750/19, від 20.05.2021 у справі №905/1751/19, від 02.12.2021 у справі №922/3363/20, від 16.12.2021 у справі №910/18264/20 та від 13.01.2022 у справі №922/2447/21 тощо.

Відповідно до статті 86 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

За таких обставин недостатніми є доводи скаржника про неповне дослідження судом зібраних у справі доказів за умови непідтвердження підстав касаційного оскарження, в цьому випадку, передбаченими пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України.

Саме тільки посилання скаржника на те, що суд не в повному обсязі дослідив докази та не з`ясував дійсні обставини справи, без належного обґрунтування не можуть ставити під сумнів судові рішення. 

Як зазначалося вище, під час здійснення касаційного провадження у цій справі, Верховний Суд дійшов висновку про необґрунтованість підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1 та 3 частини другої статті 287 Господарського процесуального кодексу України, тому посилання скаржника на те, що суд апеляційної інстанції проігнорував докази позивача у справі є необґрунтованим. 

При цьому, Верховний Суд в силу приписів статті 300 Господарського процесуального кодексу України не вдається до переоцінки доказів та встановлених на підставі їх обставин, оскільки дослідження доказів та надання правової оцінки цим доказам є повноваженнями судів першої й апеляційної інстанцій, що передбачено статтями 73-80, 86, 300 Господарського процесуального кодексу України.

6. Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

6.1. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 308 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити судові рішення судів першої інстанції та апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

6.2. Згідно з частиною першою статті 309 Господарського процесуального кодексу України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

6.3. З огляду на встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини справи, виходячи із меж перегляду справи в касаційній інстанції, колегія суддів вважає, що відсутні правові підстави для зміни чи скасування оскаржуваних рішення місцевого господарського суду та постанови суду апеляційної інстанції.

7. Судові витрати

7.1. З огляду на те, що Верховний Суд залишає касаційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді касаційної інстанції, покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 236, 238, 240, 300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд 

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Приватної Агрофірми "Україна" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 03.11.2025 та постанову Західного апеляційного господарського суду від 14.04.2026 у справі №914/2417/24 - без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її ухвалення, є остаточною та не підлягає оскарженню.

Головуючий В. Студенець

Судді С. Бакуліна 

О. Кролевець