ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
вул. Симона Петлюри, 16/108, м. Київ, 01032, тел. (044) 235-95-51, е-mail: inbox@ko.arbitr.gov.ua

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" червня 2026 р.  м. Київ Справа № 911/2351/25 

Господарський суд Київської області у складі судді Бабкіної В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, корп. 3)
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД" (08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Лисенка М., буд. 7-Б)
про стягнення 650017,99 грн. заборгованості,

секретар судового засідання: Одинцов О.С.
Представники сторін:
від позивача: Костишена В.Л. – в режимі відеоконференції
від відповідача: не з`явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» (далі – позивач, експедитор, ТОВ «ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ») звернулося до Господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД" (далі – відповідач, клієнт, ТОВ "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД") про стягнення 650017,99 грн. заборгованості за договором № 10052024-ТЕО від 10.05.2024 р. про надання транспортно-експедиторських послуг, у тому числі – 496546,12 грн. основного боргу, 100513,97 грн. пені, 42809,69 грн. інфляційних втрат та 10148,21 грн. 3% річних.
Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем договірних зобов`язань щодо здійснення розрахунку з позивачем за надані транспортно-експедиторські послуги відповідно до договору № 10052024-ТЕО від 10.05.2024 р. про надання транспортно-експедиторських послуг, у зв`язку з чим позивач просить суд стягнути з відповідача 496546,12 грн. основного боргу, 100513,97 грн. пені, 42809,69 грн. інфляційних втрат та 10148,21 грн. 3% річних, а також судовий збір.
Поряд з цим, за змістом прохальної частини позовної заяви позивач просить в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України до моменту виконання рішення нараховувати на суму основного боргу 3% річних.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 28.07.2025 р. (суддя Грабець С.Ю.) було відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (без проведення судового засідання).
28.08.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшло повідомлення № 27/08/1/25 від 28.08.2025 р. (вх. № 11859/25 від 28.08.2025 р.) про понесені судові витрати.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 25.09.2025 р. (суддя Грабець С.Ю.) було постановлено перейти до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 05.11.2025 р. та зобов`язано представника позивача до засідання подати належним чином засвідчені копії документів.
Підготовче засідання відкладалось.
10.10.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшла заява б/н від 09.10.2025 р. (вх. № 13978/25 від 10.10.2025 р.) про участь у засіданні в режимі відеоконференції, яка була задоволена ухвалою суду від 14.10.2025 р. (суддя Грабець С.Ю.).
28.10.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від представника позивача надійшли додаткові пояснення № 27/10/2025 від 28.10.2025 р. (вх. № 14939/25 від 28.10.2025 р.) на виконання вимог ухвали суду від 25.09.2025 р.
04.11.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшло повідомлення № 03-11-4/2025 від 03.11.2025 р. (вх. № 15243/25 від 04.11.2025 р.), за змістом якого позивач повідомляв, що у судовому засіданні 05.11.2025 р. братиме участь адвокат Костишена Вікторія.
03.12.2025 р. до Господарського суду Київської області через систему «Електронний суд» від позивача надійшла заява № 03-12-4/2025 від 03.12.2025 р. (вх. № 16976/25 від 03.12.2025 р.) про долучення документів, витребуваних судом, яка містила заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку було задоволено ухвалою суду від 05.12.2025 р. (суддя Грабець С.Ю.).
Ухвалою Господарського суду Київської області від 10.12.2025 р. (суддя Грабець С.Ю.) було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 14.01.2026 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 18.12.2025 р. (суддя Грабець С.Ю.) судове засідання з розгляду справи по суті було відкладено на 11.02.2026 р.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 16.02.2026 р. (суддя Грабець С.Ю.) судове засідання з розгляду справи по суті було відкладено на 11.03.2026 р.
На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.03.2026 р., у зв`язку зі звільненням судді Грабець С.Ю., матеріали справи № 911/2351/25 було передано судді Господарського суду Київської області Бабкіній В.М.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 09.03.2026 р. (суддя Бабкіна В.М.) було прийнято матеріали справи до провадження та призначено судове засідання з розгляду даної справи по суті на 30.03.2026 р.
09.03.2026 р. через систему «Електронний суд» до Господарського суду Київської області від представника Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" Костишеної Вікторії Леонідівни надійшла заява № 09-03-1/2026 від 09.03.2026 р. (вх. № 3999/26 від 09.03.2026 р.) про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, яку було задоволено ухвалою Господарського суду Київської області від 25.03.2026 р.
У судовому засіданні з розгляду справи по суті оголошувалася перерва.
У судове засідання 11.06.2026 р. з`явився представник позивача в режимі відеоконференції. Представник відповідача до суду не з`явився. Всі учасники судового процесу про час та дату проведення судового засідання були повідомлені належно. 
У судовому засіданні 11.06.2026 р. було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.
Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд

встановив:

10.05.2024 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» (експедитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД" (клієнт) було укладено договір № 10052024-ТЕО про надання транспортно-експедиторських послуг (далі - договір), відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого експедитор приймає на себе зобов`язання за дорученням клієнта за винагороду здійснювати від свого імені і за рахунок клієнта організацію перевезень вантажів клієнта в залізничному рухомому складі, а клієнт відшкодовує експедитору всі витрати, пов`язані з перевезенням і транспортно-експедиційним обслуговуванням вантажів, сплачує винагороду (плату) за надані відповідно до цього договору послуги.
Згідно з п. 3.2 договору вартість послуг з організації перевезень вантажів у власному (орендованому/залученому) рухомому складі, напрямки перевезення вантажів, пільговий час під операціями навантаження/вивантаження, розмір плати за понаднормовий час знаходження вагонів експедитора на під?їзних коліях клієнта, інші витрати, пов?язані з організацією перевезення, а також винагорода експедитора за надані послуги узгоджується сторонами окремо у додатках до цього договору, які є невід?ємою частиною цього договору. Податок на додану вартість нараховується у випадках, передбачених чинним законодавством України.
Пунктом 3.3 договору визначено, що оплата транспортно-експедиторських послуг (послуг з організації перевезень вантажів), в т.ч. винагороди (плати) експедитора, здійснюється на умовах 100% попередньої оплати в розмірі заявленого обсягу перевезення вантажу шляхом перерахування коштів протягом 3 (трьох) робочих днів з дати отримання рахунку експедитора, але не пізніше дати прибуття вагонів під завантаження. Датою надходження платежів вважається дата зарахування коштів обслуговуючим банком на поточний рахунок експедитора.
Пунктом 5.3.4 договору встановлено, що у випадку виникнення заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги (послуги з організації перевезення вантажу), клієнт протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку експедитора сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожен день прострочення платежу, а також сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми.
Відповідно до п. 6.1 договору за надання послуг, передбачених останнім, клієнт сплачує експедитору винагороду в розмірі та порядку, визначеному у додатках до договору. Винагорода визначається як різниця між вартістю послуг з організації перевезень, зазначеною у додатках до договору, та фактично понесеними витратами експедитора, пов`язаними з конкретним перевезенням.
Договір набирає чинності з моменту підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.12.2024 р. включно, а в частині проведення розрахунків – до їх повного виконання (п. 11.1 договору). 
01.11.2024 р. ТОВ «ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» та ТОВ "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД" було підписано додаток № 4 до договору № 10052024-ТЕО про надання транспортно-експедиторських послуг від 10.05.2024 р. (далі – додаток до договору), в п. 1 якого зазначалося, зокрема, що згідно п. 3.2 договору сторони узгодили вартість послуг з організації перевезення вантажу «щебінь гранітний, не зазначений в алфавіті» (ЄН 232395) у власних (орендованих) вагонах експедитора територією України за наступними маршрутами експедирування: ст. Браїлів Південно-Західної залізниці (код 335500) - ст. Ізмаїл Одеської залізниці (код 404503) - 28000,00 грн. (з урахуванням ПДВ). Вартість послуг з організації перевезень вантажів у власних (орендованих) вагонах експедитора територією України за вищевказаними маршрутами включає:
- тариф за перевезення вантажу у вагонах власного парку, встановлений «Збірником тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов?язані з ними послуги» (далі - збірник тарифів) із застосуванням коефіцієнтів, встановлених державними органами;
- тариф за перевезення власного (орендованого) вагону у порожньому стані, встановлений збірником тарифів, із застосуванням коефіцієнтів, встановлених державними органами;
- плату за користування власним (орендованим) вагоном; ПДВ нараховується згідно чинного законодавства України.
Відповідно до п. 2 додатку до договору нормативний час знаходження власних (орендованих) вагонів експедитора на під?їзній колії клієнта (відправника/одержувача) під навантаженням/вивантаженням складає 48 годин. Час перебування вагонів у користуванні клієнта на під?їзній колії під навантаженням/ вивантаженням визначається з дати передачі вагону на під?їзну колію відправника/одержувача (OTOT) до дати повернення вагону залізниці (ОКОТ). Відповідні дати визначаються за даними інформаційної бази філії «ГОЦ» АТ «Укрзалізниця». У випадку перевищення нормативного часу, починаючи з 49-ої години, клієнт сплачує експедитору плату за користування власними (орендованими) вагонами експедитора в розмірі 500,00 грн. (з урахуванням ПДВ) за один вагон за кожну добу. При цьому, неповна доба округлюється до повної.
Згідно з п. 3 додатку до договору у разі накопичення і простою власних (орендованих) вагонів експедитора на коліях станції відправлення/призначення в очікуванні подавання під вантажні операції з причин, які залежать від клієнта (відправника/одержувача), клієнт сплачує експедитору плату за користування вагонами в розмірі 500,00 грн. (з урахуванням ПДВ) за один вагон за кожну добу за весь час простою вагонів. При цьому, неповна доба округлюється до повної.
Пунктом 4 додатку до договору визначено, що плата за користування власними (орендованими) вагонами, у випадках, передачених п.п. 5.3.3, 5.3.5 договору, становить 500,00 грн. (з урахуванням ПДВ) за один вагон за кожну добу. При цьому, неповна доба округлюється до повної.
На виконання умов договору у період з листопада 2024 року по грудень 2024 року позивачем було надано відповідачу транспортно-експедиторські послуги на суму 840000,00 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) за період листопад 2024 р. від 30.11.2024 р. на суму 336000,00 грн. з ПДВ та актом виконаних робіт (наданих послуг) за період грудень 2024 р. від 31.12.2024 р. на суму 504000,00 грн. з ПДВ.
Жодних зауважень чи заперечень до актів виконаних робіт (наданих послуг) відповідачем надано не було.
Як вбачається з матеріалів справи, сторонами було підписано акт звірки взаємних розрахунків за грудень 2024 р., згідно якого борг відповідача перед позивачем станом на 31.12.2024 р. становив 711546,12 грн. (з урахуванням боргу відповідача перед позивачем на початок періоду (01.12.2024 р.) у сумі 547546,12 грн.).
У подальшому, відповідачем було здійснено часткову оплату на суму 215000,00 грн., що підтверджується платіжними інструкціями № 27 від 21.01.2025 р. на суму 25000,00 грн. з ПДВ, № 49 від 03.02.2025 р. на суму 40000,00 грн. з ПДВ, № 57 від 04.03.2025 р. на суму 50000,00 грн. з ПДВ, № 62 від 08.04.2025 р. на суму 30000,00 грн. з ПДВ, № 66 від 22.04.2025 р. на суму 20000,00 грн. з ПДВ, № 70 від 02.05.2025 р. на суму 30000,00 грн. з ПДВ, № 71 від 08.05.2025 р. на суму 20000,00 грн. з ПДВ.
16.04.2025 р. ТОВ "ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" було надіслано ТОВ "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД" претензію № 359 від 15.04.2025 р., за змістом якої просило сплатити борг, що виник за договором № 10052024-ТЕО від 10.05.2024 р., у сумі 566546,12 грн., що підтверджується квитанцією, накладною та описом вкладення в цінний лист АТ «Укрпошта» до відправлення № 0208100107392. Вказана претензія, відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 0208100107392, була отримана відповідачем 22.04.2025 р. та залишена останнім без відповіді.
Оскільки відповідач станом на час подання позовної заяви не виконав взяті на себе зобов`язання і не сплатив на користь ТОВ «ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ» заборгованість за транспортно-експедиторські послуги за договором № 10052024-ТЕО від 10.05.2024 р., останнє і звернулось з даним позовом до суду.
Згідно приписів ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є таке правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.
Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 
Приписами ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. 
У статті 610 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Умовами ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Поряд з цим, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Приписами ст. 628 Цивільного кодексу України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
За правовою природою укладений між сторонами договір є договором транспортного експедирування.
Згідно вимог ст. 929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов`язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов`язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов`язання, пов`язані з перевезенням.
Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).
Умови договору транспортного експедирування визначаються за домовленістю сторін, якщо інше на встановлено законом, іншими нормативно-правовими актами.
Приписами ст. 931 Цивільного кодексу України встановлено, що розмір плати експедиторові встановлюється договором транспортного експедирування, якщо інше не встановлено законом. Якщо розмір плати не встановлений, клієнт повинен виплатити експедитору розумну плату.
Відповідно до ст. 934 Цивільного кодексу України за порушення обов`язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.
Поряд з цим, згідно зі ст. 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", який визначає правові та організаційні засади транспортно-експедиторської діяльності в Україні і спрямований на створення умов для її розвитку та вдосконалення, транспортно-експедиторська діяльність - підприємницька діяльність із надання транспортно-експедиторських послуг з організації та забезпечення перевезень експортних, імпортних, транзитних або інших вантажів; транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; клієнт - споживач послуг експедитора (юридична або фізична особа), який за договором транспортного експедирування самостійно або через представника, що діє від його імені, доручає експедитору виконати чи організувати або забезпечити виконання визначених договором транспортного експедирування послуг та оплачує їх, включаючи плату експедитору.
Як визначено ч. 1 ст. 9 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність", за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор зобов`язаний надавати транспортно-експедиторські послуги згідно з договором транспортного експедирування і вказівками клієнта, погодженими з експедитором у установленому договором порядку.
Поряд з цим, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 13 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Приписами статей 73, 74 Господарського процесуального кодексу України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статей 76-79 Господарського процесуального кодексу України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Достовірними є докази, створені (отримані) за відсутності впливу, спрямованого на формування хибного уявлення про обставини справи, які мають значення для справи.
Наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Оцінюючи подані до матеріалів справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог у даній справі з огляду на таке.
Як слідує з матеріалів справи, відповідач, всупереч вимогам статей 13, 74 Господарського процесуального кодексу України, доводів позивача не спростував, доказів оплати транспортно-експедиторських послуг згідно договору № 10052024-ТЕО від 10.05.2024 р. та, відповідно, відсутності заборгованості суду не надав.
Поряд з цим, судом враховано наявність у матеріалах справи копії підписаного сторонами акту звіряння взаєморозрахунків за спірний період.
Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 03.07.2019 р. по справі № 187/789/17, підписання в межах позовної давності боржником і кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір, належить до дій, які свідчать про визнання особою свого боргу.
Окрім того, чинне законодавство не містить вимоги про те, що у акті звірки розрахунків повинно зазначатись формулювання про визнання боргу відповідачем. Підписання акту звірки, у якому зазначено розмір заборгованості, уповноваженою особою боржника, та підтвердження наявності такого боргу первинними документами свідчить про визнання боржником такого боргу. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19.04.2018 р. у справі № 905/1198/17, від 05.03.2019 р. у справі № 910/1389/18 та від 04.12.2019 р. у справі № 916/1727/17.
Отже, факт порушення відповідачем зобов`язань за договором судом встановлений та по суті відповідачем не заперечений та не спростований. 
З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача основної заборгованості за договором № 10052024-ТЕО від 10.05.2024 р. про надання транспортно-експедиторських послуг, з урахуванням встановлення судом факту наявності заборгованості відповідача перед позивачем у сумі 496546,12 грн., є обґрунтованою та підлягає задоволенню.
Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача 42809,69 грн. інфляційних втрат та 10148,21 грн. 3% річних.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Розмір інфляційних втрат, визначений позивачем, становить 42809,69 грн., нарахованих на заборгованість відповідача за період з 05.12.2024 р. по 17.07.2025 р.
Однак, за здійсненим внаслідок перевірки розрахунків позивача розрахунком суду, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 41795,64 грн., нарахованих на суму заборгованості 497546,12 грн. за період з 05.12.2024 р. по 06.12.2024 р., на суму 457546,12 грн. за період з 07.12.2024 р. по 11.12.2024 р., на суму 407546,12 грн. за період з 12.12.2024 р. по 18.12.2024 р., на суму 357546,12 грн. за період з 19.12.2024 р. по 25.12.2024 р., на суму 307546,12 грн. за період з 26.12.2024 р. по 27.12.2024 р, на суму 257546,12 грн. за період з 28.12.2024 р. по 30.12.2024 р, на суму 207546,12 грн. за період з 31.12.2024 р. по 03.01.2025 р, на суму 711546,12 грн. за період з 04.01.2025 р. по 21.01.2025 р, на суму 686546,12 грн. за період з 22.01.2025 р. по 03.02.2025 р, на суму 646546,12 грн. за період з 04.02.2025 р. по 04.03.2025 р, на суму 596546,12 грн. за період з 05.03.2025 р. по 08.04.2025 р, на суму 566546,12 грн. за період з 09.04.2025 р. по 22.04.2025 р, на суму 546546,12 грн. за період з 23.04.2025 р. по 02.05.2025 р, на суму 516546,12 грн. за період з 03.05.2025 р. по 08.05.2025 р, на суму 496546,12 грн. за період з 09.05.2025 р. по 17.07.2025 р.
Розмір 3% річних, визначений позивачем, становить 10148,21 грн., нарахованих на заборгованість відповідача за період з 05.12.2024 р. по 17.07.2025 р.
За здійсненим внаслідок перевірки розрахунків позивача розрахунком суду, розмір інфляційних втрат, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, становить 10146,17 грн., нарахованих на суму заборгованості 497546,12 грн. за період з 05.12.2024 р. по 06.12.2024 р., на суму 457546,12 грн. за період з 07.12.2024 р. по 11.12.2024 р., на суму 407546,12 грн. за період з 12.12.2024 р. по 18.12.2024 р., на суму 357546,12 грн. за період з 19.12.2024 р. по 25.12.2024 р., на суму 307546,12 грн. за період з 26.12.2024 р. по 27.12.2024 р, на суму 257546,12 грн. за період з 28.12.2024 р. по 30.12.2024 р, на суму 207546,12 грн. за період з 31.12.2024 р. по 03.01.2025 р, на суму 711546,12 грн. за період з 04.01.2025 р. по 21.01.2025 р, на суму 686546,12 грн. за період з 22.01.2025 р. по 03.02.2025 р, на суму 646546,12 грн. за період з 04.02.2025 р. по 04.03.2025 р, на суму 596546,12 грн. за період з 05.03.2025 р. по 08.04.2025 р, на суму 566546,12 грн. за період з 09.04.2025 р. по 22.04.2025 р, на суму 546546,12 грн. за період з 23.04.2025 р. по 02.05.2025 р, на суму 516546,12 грн. за період з 03.05.2025 р. по 08.05.2025 р, на суму 496546,12 грн. за період з 09.05.2025 р. по 17.07.2025 р.
Отже, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних підлягають частковому задоволенню.
Окрім того, позивачем було заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 100513,97 грн., нараховану на суму заборгованості 497546,12 грн. за період з 05.12.2024 р. по 17.07.2025 р.
Сторони під час укладання договору передбачили, що у випадку виникнення заборгованості за надані транспортно-експедиторські послуги (послуги з організації перевезення вантажу), клієнт протягом 5 (п`яти) робочих днів з моменту отримання рахунку експедитора сплачує експедитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми боргу за кожен день прострочення платежу, а також сплачує суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення та три проценти річних від простроченої суми (п. 5.3.4 договору).
За приписами ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов`язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.
Відповідно до вимог ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Згідно з ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов`язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов`язання мало бути виконано.
Перевіряючи здійснений позивачем розрахунок пені, суд зазначає, що позивачем не було дотримано приписів ГК України (який діяв на час виникнення спірних правовідносин) щодо нарахування пені протягом шести місяців, з дня виникнення прострочення.
Слід зазначити, що за приписами ч. 1 ст. 14 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Отже, у даному випадку вірним та обгрунтованим є нарахування пені на суму заборгованості 497546,12 грн. за період з 05.12.2024 р. по 06.12.2024 р., на суму 457546,12 грн. за період з 07.12.2024 р. по 11.12.2024 р., на суму 407546,12 грн. за період з 12.12.2024 р. по 18.12.2024 р., на суму 357546,12 грн. за період з 19.12.2024 р. по 25.12.2024 р., на суму 307546,12 грн. за період з 26.12.2024 р. по 27.12.2024 р, на суму 257546,12 грн. за період з 28.12.2024 р. по 30.12.2024 р, на суму 207546,12 грн. за період з 31.12.2024 р. по 03.01.2025 р, на суму 711546,12 грн. за період з 04.01.2025 р. по 21.01.2025 р, на суму 686546,12 грн. за період з 22.01.2025 р. по 03.02.2025 р, на суму 646546,12 грн. за період з 04.02.2025 р. по 04.03.2025 р, на суму 596546,12 грн. за період з 05.03.2025 р. по 08.04.2025 р, на суму 566546,12 грн. за період з 09.04.2025 р. по 22.04.2025 р, на суму 546546,12 грн. за період з 23.04.2025 р. по 02.05.2025 р, на суму 516546,12 грн. за період з 03.05.2025 р. по 08.05.2025 р, на суму 496546,12 грн. за період з 09.05.2025 р. по 04.07.2025 р.
Відповідно, позовна вимога щодо стягнення з відповідача пені підлягає частковому задоволенню в розмірі 95013,07 грн.
Поряд з цим, позивач просить суд в порядку ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України про нарахування на суму основного боргу 3% річних до моменту виконання рішення.
Відповідно до ч. 10 ст. 238 Господарського процесуального кодексу України суд, приймаючи рішення про стягнення боргу, на який нараховуються відсотки або пеня, може зазначити в рішенні про нарахування відповідних відсотків або пені до моменту виконання рішення з урахуванням приписів законодавства України, що регулюють таке нарахування.
Остаточна сума відсотків (пені) у такому випадку розраховується за правилами, визначеними у рішенні суду, органом (особою), що здійснює примусове виконання рішення суду і відповідні дії (рішення) якого можуть бути оскаржені в порядку, передбаченому розділом VI цього Кодексу.
Згідно з ч.ч. 11, 12 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", якщо у виконавчому документі про стягнення боргу зазначено про нарахування відсотків або пені до моменту виконання рішення, виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження розраховує остаточну суму відсотків (пені) за правилами, визначеними у виконавчому документі. До закінчення виконавчого провадження виконавець за заявою стягувача перераховує розмір остаточної суми відсотків (пені), які підлягають стягненню з боржника, не пізніше наступного дня з дня надходження заяви стягувача про такий перерахунок, про що повідомляє боржника не пізніше наступного дня після здійснення перерахунку.
Враховуючи викладене та заявлене позивачем клопотання, суд вважає за можливе зазначити у резолютивній частині рішення про нарахування органом (особою), що буде здійснювати примусове виконання рішення, 3% річних на залишок основного боргу, починаючи з 18.07.2025 р. до моменту виконання рішення в частині погашення суми основного боргу, з урахуванням приписів законодавства України.
Нарахування 3% річних має здійснюватися за наступною формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С - несплачена сума основного боргу (станом на час ухвалення рішення суду – 496546,12 грн.); Д - кількість днів прострочення; К - кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.
При цьому, суд вважає за необхідне роз`яснити органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення суду, що в разі часткової сплати відповідачем боргу, 3% річних нараховуються на залишок заборгованості, що залишився, за визначеною вище формулою.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ».
Витрати зі сплати судового збору відповідно до ст.ст. 123, 129 Господарського процесуального кодексу України покладаються судом на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 76-80, 123, 129, 232, 233, 236-238, 240 Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕКТОР ТРАНС ТРЕЙД" (08150, Київська обл., Фастівський р-н, м. Боярка, вул. Лисенка М., буд. 7-Б, код 44549160) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ІННОВАЦІЙНА ТРАНСПОРТНА КОМПАНІЯ" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, корп. 3, код 41428805) 496546 (чотириста дев`яносто шість тисяч п`ятсот сорок шість) грн. 12 коп. основного боргу, 95013 (дев`яносто п`ять тисяч тринадцять) грн. 07 коп. пені, 10146 (десять тисяч сто сорок шість) грн. 17 коп. 3% річних, 41795 (сорок одну тисячу сімсот дев`яносто п`ять) грн. 64 коп. інфляційних втрат, 7722 (сім тисяч сімсот двадцять дві) грн. 01 коп. судового збору.
3. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
4. Органу (особі), що здійснюватиме примусове виконання рішення Господарського суду Київської області у даній справі, здійснювати нарахування 3% річних на суму основного боргу у розмірі 496546 грн. 12 коп., починаючи з 18.07.2025 р., до моменту виконання судового рішення в частині погашення суми основного боргу. Розрахунок 3% річних здійснювати за формулою: С х 3 х Д : К : 100, де: С – несплачена сума основного боргу; Д – кількість днів прострочення; К – кількість днів у році, в якому наявна непогашена заборгованість.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Згідно з приписами ч.ч. 1, 2 статті 241 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відповідно до вимог статті 256 ГПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складене 26.08.2026 р.

Суддя В.М. Бабкіна