Справа № 308/5428/26

Р І Ш Е Н Н Я 
 І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
16 липня 2026 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді      Шепетко І.О.,
за участі секретаря судових засідань   Фітаса А.М.,
розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  представника позивача ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
в с т а н о в и в:
Представник позивача адвокат Михалків Б.С., що представляє інтереси позивача  ОСОБА_2 , звернувся з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 6733 від 26.07.2007 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ ПРИВАТ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 у розмірі 242 397,27 грн. та понесені по справі судові витрати у розмірі 4 000,00 грн.
Свої вимоги мотивує тим, що позивачці з відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень стало відомо про відкриття Ужгородським міським відділом державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції виконавчого провадження № 69280522 від 24.06.2022 щодо примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 6733 від 10.07.2017 про стягнення з неї на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 у розмірі 242 397,27 грн.
Зазначає, що після отримання цієї інформації звернулася до ПАТ «КБ «ПриватБанк», де їй повідомили, що право вимоги за кредитним договором від 26.07.2007 було відступлено за договором факторингу Товариству з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС».
Додатково зазначив., що під час телефонної розмови представник ТОВ «КАПІТАЛРЕСУРС» підтвердив факт набуття товариством права вимоги за вказаним кредитним договором, однак документів, що підтверджують таке правонаступництво, їй не надав.
Також зазначає, що від головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби отримала постанову про відкриття виконавчого провадження № 69280522 від 24.06.2022, яка містила ідентифікатор доступу до матеріалів виконавчого провадження. За допомогою зазначеного ідентифікатора позивачка отримала копію виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 6733 від 10.07.2017. 
Позивачка вважає, що виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. № 6733 від 10.07.2017 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ ПРИВАТ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 року у розмірі 242 397,27 грн., є таким, що не підлягає до примусового виконання.
На обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що виконавчий напис був вчинений нотаріусом за відсутності документів, передбачених Законом України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999р. так й наказом Міністерства юстиції України № 20/5 від 03.03.2024, а тому виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. № 6733 від 10.07.2017 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ ПРИВАТ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 у розмірі 242 397,27 грн.. є таким, що не підлягає виконанню.
Також звернув увагу, що вказаним положенням виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. № 6733 від 10.07.2017 про стягнення з позивача ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ ПРИВАТ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 у розмірі 242 397,27 грн вчинено на підставі оригіналу кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі, що є прямим порушенням положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. 
В зв`язку з чим, вважає оспорюваний виконавчий напис нотаріуса таким, що вчинений з порушенням діючого законодавства і просить визнати вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
10.04.2026 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання та надано відповідачам строк для подання відзиву.
08.05.2026 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду
У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, представником позивача подано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача за наявними у матеріалах справи документами, щодо ухвалення заочного рішення не заперечував.
У судове засідання представники відповідачів не з`явилися, про час та місце розгляду були належним чином повідомлені, причини неявки суду не повідомили.
У судове засідання третя особа не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду невідомі.
16.07.2026 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області постановлено проводити заочний розгляд справи.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи проводиться без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків.
Судом встановлено, що 10.07.2017 приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович видано виконавчий напис №6733 про стягнення з  ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ ПРИВАТ БАНК» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 року у розмірі 242 397,27 грн. 
З наданої суду копії постанови головного державного виконавця Ужгородського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Ярешко Дмитром Валерійовичем від 24.06.2022 вбачається, що відкрито виконавче провадження № 69280522 з примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Завалієва А.А. № 6733 від 10.07.2017.
За приписами статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.
Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні» №2 від 31.01.1992 при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.
Відповідно до положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.
Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, яким повинен керуватись нотаріус.
Пунктом 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172.
Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, якою відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною.
Згідно з п.16 Порядку скасування рішення про державну реєстрацію нормативно-правових актів, занесених до державного реєстру, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 31.07.2000 № 32/5, нормативно-правовий акт, рішення про державну реєстрацію якого скасовано, не є чинним з дня його виключення з державного реєстру, крім випадків визнання нормативно-правових актів нечинними судом. Згідно з ч.1 ст.325 Кодексу адміністративного судочинства України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття. 
З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.16.1999 року.
Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17.
Таким чином, приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. при вчиненні виконавчого напису № 6733 від 10.07.2017 залишено поза увагою, що на момент його вчинення положення постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, якими було передбачено можливість вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, були визнані незаконними та нечинними, у зв`язку з чим правові підстави для вчинення виконавчого напису на такому кредитному договорі були відсутні.
Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає.
Кредитний договір від 26.07.2007, який був поданий приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієву А.А. для вчинення виконавчого напису № 6733 від 10.07.2017, не був нотаріально посвідчений, оскільки укладений у простій письмовій формі. За таких обставин нотаріус, вчиняючи виконавчий напис, не врахував вимоги статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» та Переліку документів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, що діяли на момент його вчинення. Відтак відсутність належних правових підстав для вчинення виконавчого напису свідчить про недотримання встановлених законом умов його вчинення, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.
Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172.
Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.
У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу.
Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.
Верховний Суд у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення, надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором).
Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису).
Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18).
Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які були подані стягувачем приватному нотаріусу Чернігівського міського нотаріального округу Завалієву А.А. для підтвердження безспірності заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007, зокрема розрахунку заборгованості, документів щодо строків виконання зобов`язань, розміру та порядку нарахування заборгованості, а також інших документів, на підставі яких нотаріус мав можливість встановити безспірність вимог стягувача.
За таких обставин із наданих суду матеріалів неможливо встановити, чи існувала заборгованість позивачки перед стягувачем на момент вчинення виконавчого напису, чи відповідала її сума зазначеній у виконавчому написі, а також чи не існувало спору щодо підстав виникнення та розміру такої заборгованості.
Згідно із положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Зважаючи на вищевикладене, суд прийшов до висновку про наявність підстав до задоволення позову та визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 6733 від 10.07.2017, вчиненого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором від 26.07.2007 у розмірі 242 397,27 грн.
Щодо вимоги про стягнення витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.
Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Частиною 3 вказаної статті встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Судом встановлено, що в матеріали справи містять лише копію ордера на надання правничої допомоги серії АО №1227906 від 08.04.2026. Будь-яких належних та достатніх доказів на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, зокрема договору про надання правничої допомоги, документів, що підтверджують оплату таких послуг, акта приймання-передачі наданих послуг, детального опису виконаних адвокатом робіт або інших документів, суду не надано.
За таких обставин суд дійшов висновку, що вимога про стягнення витрат на професійну правничу допомогу є недоведеною, у зв`язку з чим у цій частині позову слід відмовити.
Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, сплачений позивачем при поданні позовної заяви судовий збір у розмірі 1 064,96 грн. підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» та публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на користь позивача в рівних частинах, а саме — по 532,48 грн. з кожного.
Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 18, 19, 81, 141, 142, 258, 259, 263-265, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
у х в а л и в:
Позовну заяву ОСОБА_2 до товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс», публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк», третя особа приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню – задовольнити.
Визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 10.07.2017 року приватним нотаріусом міського нотаріального округу Завалієвим Артемом Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі за № 6733 про стягнення з ОСОБА_2 на користь публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором від 26.07.2007 у розмірі 242 397,27 грн.
Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Капіталресурс» на користь  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 532, 48 грн. (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок) грн. 
Стягнути з публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» на користь  ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 532, 48 грн. (п`ятсот тридцять дві гривні 48 копійок) грн. 
Заочне рішення може бути переглянуте Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Сторони у справі:
Позивач:  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою:  АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
Представник позивача: адвокат Михалків Богдана Степановича, що діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №21/549 від 18.10.2006, видане Закарпатською обласною КДКА на підставі рішення №186 від 06.10.2006 та ордеру на надання правничої допомоги серії АО №1227906 від 08.04.2026;
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «КАПІТАЛРЕСУРС», місцезнаходження: Київ, проспект Бандери Степана, будинок 28А, ЄДРПОУ 43513923;
Відповідач: Публічне акціонерне товариство «01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1/д, проспект Бандери Степана, будинок 28А, ЄДРПОУ 143605703;
Третя особа: Приватний нотаріус Чернігівського міського нотаріального округу Завалієв Артем Анатолійович, місцезнаходження 14000, Чернігівська обл., м. Чернігів, проспект Миру, 55.

Суддя           І.О. Шепетко