КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 липня 2026 року № 320/54774/24
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Діски А. Б., розглянувши в спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду в місті Києві адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,
в с т а н о в и в:
Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому, з урахуванням уточнень, просить:
1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка у розмірі 02 роки 06 місяців 02 дні.
2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді: половину строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка у розмірі 02 роки 06 місяців 02 дні.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 22.09.2016 перерахунок та виплачувати призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці ОСОБА_1 з урахуванням стажу роботи, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці- 34 роки 01 місяць в розмірі 78% відсотків грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру, з урахуванням раніше виплачених сум. 
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка зазначила, що постановою Верховної Ради України її звільнено у відставку. Як вказує позивачка, обраховуючи розмір грошового утримання як судді у відставці, орган ПФУ врахував стаж роботи позивачки - 31 рік 6 місяців 29 днів. Водночас, згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, цей стаж становить 34 роки 01 місяць 00 днів. На переконання позивачки, орган ПФУ фактично та безпідставно відмовив у зарахуванні до загального стажу на посаді судді періоду навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі - Київському державному університеті ім. Т.Г. Шевченка 02 роки 06 місяців 02 дні.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 04.12.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.
Відповідач своїм правом на надання письмового відзиву не скористався, будь-яких заяв чи клопотань по суті спору не надав.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає наступне.
Постановою Верховної Ради України «Про звільнення суддів» від 22.09.2016 № 1600-VIII відповідно до пункту 2,3 та 9 частини п?ятої статті 126 Конституції України суддю Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ позивачку ОСОБА_1 звільнено з посади судді 22 вересня 2016 року.
Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, наданого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ стаж роботи судді ОСОБА_1 , станом на день звільнення - 22 вересня 2016 року становив 34 роки 01 місяць 00 днів, з яких:
- 02 роки 06 місяців 02 дні- половина строку навчання за денною формою у вищому юридичному навчальному закладі – Київському ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції державного університету ім. Т.Г. Шевченка;
- 25 років 08 місяців 02 дні - стаж роботи на посадах: народний суддя, виконуючий обов`язки заступника голови, суддя, виконуючий обов`язки заступника голови, заступник голови, голова Шевченківського районного народного суду м. Києва;
- 05 років 10 місяців 27 днів : суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Тельнікова І.Г. звернулась до органу ПФУ із заявою про призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням органу Пенсійного фонду України ОСОБА_1 враховано стаж роботи на посаді судді 31 рік 06 місяців 29 днів. До розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання не взято період навчання позивачки на стаціонарному відділенні Київського державного університету ім. Тараса Шевченка (в минулому - Київський ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції державний університет ім. Т.Г. Шевченка).
Позивачка звернулась на особистий прийом 15.04.2024 до ГУ Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогою перерахувати розмір довічного грошового утримання відповідно до наданого розрахунку.
Однак, за результатами звернення отримала відповідь, що її стаж роботи на посаді судді становить 31 рік 06 місяців 29 днів, що дає право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 72 %, тобто фактично отримала відмову в задоволенні її вимог.
Вважаючи свої права порушеними, позивач звернулась до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України від 02.06.2016 № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" (далі - Закон № 1402-VIII).
За змістом п. 2 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1402-VIII визнано таким, що втратив чинність з дня набрання чинності цим Законом, Закон України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", крім положень, зазначених у пунктах 7, 23, 25, 36 цього розділу.
Відповідно до ч.2 ст.142 Закону № 1402-VIII суддя у відставці, який не досяг віку, встановленого частиною першою цієї статті, отримує щомісячне довічне грошове утримання. При досягненні таким суддею віку, встановленого частиною першою цієї статті, за ним зберігається право на отримання щомісячного довічного грошового утримання або, за його вибором, призначається пенсія на умовах, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Згідно з ч. 3 ст.142 Закону № 1402-VI щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.
Абзацом 4 п. 34 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
При цьому, будь-яких обмежень щодо дії цього пункту в часі Законом не встановлено.
Вказані норми кореспондують зі ст. 22 Конституції України, відповідно до якої при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.
Згідно з абз. 4 п. 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).
Відповідно до абз. 2 ст. 1 Указу Президента України "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" № 584/95 від 10.07.1995 до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.
Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 № 2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.
Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 у справі № 280/2167/21.
Як вбачається судом з матеріалів справи, до страхового стажу роботи позивачки на посаді судді відповідачем враховано 31 рік 06 місяців 29 днів.
При цьому, пенсійний орган не зарахував позивачці до стажу роботи на посаді судді, що дає право на одержання довічного грошового утримання судді у відставці половини строку навчання за денною формою навчання.
Суд зазначає, що відповідно до відомостей диплому серії НОМЕР_1 позивачка навчалась у Київському ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції державному університеті ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1979 по 20.06.1984 за спеціальністю «правознавство».
Таким чином, оскільки стаж роботи позивачки на посаді судді на час відставки становив більше 10 років, то до стажу роботи, який дає право на одержання довічного грошового утримання, підлягає зарахуванню половина строку навчання на денній формі.
Отже, стаж роботи судді Тельнікової І.Г., який дає позивачу право на відставку, з урахуванням періоду навчання, становить 34 роки 01 місяць 00 днів, відтак позивачка має право на призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого судді, обчисленої відповідно до ст. 135 та пп. 4 п. 24 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 1402-VIII, виходячи з 50 відсотків (20 років роботи) + 2 % за кожний повний рік роботи понад 20 років, загалом – 78% відсотків.
Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача виплачувати призначене щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці позивача, суд зазначає, що судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому, відтак у задоволенні цих позовних вимог слід відмовити, як передчасних.
Також не підлягають задоволенню вимоги позивача стосовно зобов`язання відповідача здійснити виплату призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці без обмеження граничним розміром так як такі є передчасними вимогами, оскільки метою судового захисту є спонукання суб`єкта владних повноважень до належного виконання адміністративних функцій у повному обсязі, що полягає у проведенні розрахунку за усією належною до одержання сумою пенсії, що й було зобов`язано відповідача зробити даним рішенням. Отже, у даній частині позовних вимог не встановлено порушеного права позивача, відтак в цій частині позову слід відмовити.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відтак, враховуючи задоволення позову частково, суд дійшов висновку, що сума судового збору в розмірі 1211,20 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
в и р і ш и в:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді половини строку навчання у Київському ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції державному університеті ім. Т.Г. Шевченка.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (код ЄДРПОУ 42098368, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) здійснити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 22.09.2016 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 78 % суддівської винагороди, зарахувавши до стажу роботи на посаді судді половину строку навчання у Київському ордена Леніна та ордена Жовтневої Революції державному університеті ім. Т.Г. Шевченка з 01.09.1979 по 20.06.1984.
В іншій частині позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок бюджетних асигнувань (код ЄДРПОУ 42098368, місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.
Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Діска А.Б.