ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

22 липня 2026 року	Справа №160/8491/26 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є. 
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою міністерства юстиції України до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО» про припинення діяльності юридичної особи,-
ВСТАНОВИВ:

06.04.2026 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Міністерства юстиції України до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО», в якій просить суд:
- припинити діяльність юридичної особи - Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО» (код ЄДРПОУ: 42225602, керівник - Червінський Дмитро Валерійович, місцезнаходження: вул. Євгена Чикаленка (згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - вул. Аржанова), буд. 2, офіс 33, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49021).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що найменування Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО» в порушення ч. 2 ст. 4 Закону України «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в України і деколонізацію топонімії» містить символіку російської імперської політики, що є підставою для припинення діяльності цієї юридичної особи у судовому порядку.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами з 06.05.2026 року, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відповідач станом на 21.07.2026 правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення ухвали про відкриття спрощеного провадження засобами поштового зв`язку рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Проте на адресу суду повернувся конверт із відміткою поштового відділення про причини невручення адресату «за закінченням терміну зберігання».
Ухвала суду є видом судового рішення (ст. 241 КАС України), відповідно до пункту 5 частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
При цьому, згідно з частиною 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.
Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин ч.11 ст.126 КАС України та ч.1 ст.131 КАС України, враховуючи, що направлену відповідачу копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 10.04.2026 повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач вважається таким, що був належно повідомлений про розгляд справи.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 23.10.2019 року по справі №804/575/18.
Крім того до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.
Аналогічна правова позиція викладена в ухвалах Верховного Суду від 23.10.2019 року по справі №804/575/18, від 21.06.2022 року у справі №215/2902/21, від 17.08.2022 року у справі №215/761/21, від 10.11.2022 року у справі №215/1829/21, від 28.03.2023 року по справі №215/3604/20.
Також, примірник позовної заяви та доданих до неї документів позивачем направлено засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, про що свідчать матеріали справи.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно із ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадський формувань, юридична особа: Сільськогосподарський виробничий кооператив «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО», зареєстроване 11.06.2018, код ЄДРПОУ: 42225602, керівник – Червінський Дмитро Валерійович; місцезнаходження: вул. Євгена Чикаленка (згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань – вул. Аржанова), буд. 2, офіс 33, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49021.
Наказом Міністерства юстиції України №1853/7 від 26.07.2023 утворено Комісію з питань дотримання Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії», та затверджено склад Комісії.
На підставі підпункту 2 пункту 4 Порядку прийняття рішень щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, громадського об`єднання, громадського формування, що не має статусу юридичної особи, вимогам Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.05.2015 №354 (зі змінами) Комісією з питань дотримання Законів України «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», «Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» проведена правова експертиза щодо відповідності найменування юридичної особи Сільськогосподарський виробничий кооператив «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО» вимогам Закону України від 09.04.2015 №317-VIII «Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки», за наслідками якої ухвалено правовий висновок від 20.03.2026 № 7 «Про невідповідність найменування вимогам Закону України «Про засудження та заборону російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО».
Вказані обставини стали підставою для звернення позивача з цим позовом до суду.
Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст.1, 3, 4, 7 Закону України “Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії” (далі Закон №3005-ІХ) цей Закон визначає правові засади засудження російської імперської політики в Україні, заборони пропаганди її символіки та встановлює порядок ліквідації символіки російської імперської політики.
Російська імперська політика визнається злочинною та засуджується.
Пропаганда російської імперської політики та її символіки забороняється.
Присвоєння географічним об`єктам, юридичним особам та об`єктам права власності назв, що глорифікують, увічнюють, пропагують або містять символіку російської імперської політики, а також держави-терориста (держави-агресора) або її визначні, пам`ятні, історичні та культурні місця, населені пункти, дати, події, забороняється.
Особи, винні у порушенні вимог цього Закону, несуть відповідальність згідно із законом.
У разі невиконання юридичними особами, політичними партіями, іншими об`єднаннями громадян вимог цього Закону їхня діяльність підлягає припиненню (забороні) в судовому порядку за позовом центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців.
Для проведення правової експертизи щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам цього Закону центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань державної реєстрації юридичних осіб, громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб - підприємців, утворює комісію з питань дотримання вимог Закону України "Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії".
Згідно із ст.2 Закону №3005-ІХ пропаганда російської імперської політики - публічна глорифікація або виправдання російської імперської політики, поширення інформації, спрямованої на виправдання російської імперської політики, а також публічне використання продукції, що містить символіку російської імперської політики, публічне заперечення злочинів (репресивних заходів) проти Українського народу.
Російська імперська політика (російська колоніальна політика) - система заходів, що здійснювалися органами управління, збройними формуваннями, політичними партіями, недержавними організаціями, установами, підприємствами, групами чи окремими громадянами (підданими) російського царства (московського царства), російської імперії, російської республіки, російської держави, російської Соціалістичної Федеративної Радянської Республіки, російської Радянської Федеративної Соціалістичної Республіки, Союзу Радянських Соціалістичних Республік, російської федерації, спрямованих на підкорення, експлуатацію, асиміляцію Українського народу.
Символіка російської імперської політики - символіка, що включає, зокрема, назви областей, районів, населених пунктів, районів у містах, скверів, бульварів, вулиць, провулків, узвозів, проїздів, проспектів, площ, майданів, набережних, мостів, інших об`єктів топонімії населених пунктів, підприємств, установ, організацій на території України, яким присвоєні імена або псевдоніми осіб, які відповідають критеріям, встановленим підпунктами "в" і "г" цього пункту, назви подій, пов`язаних із реалізацією російської імперської політики, назви російських міст та інших географічних, історичних та культурних об`єктів російської федерації, що не пов`язані безпосередньо із захистом політичних, економічних, культурних прав Українського народу, розвитком української національної державності, науки, культури або з культурою поневолених народів російської федерації.
Відповідно до ч.3 ст.8 Закону №3005-ІХ юридичні особи, політичні партії, інші об`єднання громадян, зареєстровані на день набрання чинності цим Законом, у разі недодержання вимог цього Закону зобов`язані протягом одного місяця з дня набрання чинності цим Законом привести свої установчі документи, найменування та/або символіку у відповідність із цим Законом. При цьому такі юридичні особи звільняються від сплати адміністративного збору під час державної реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних з приведенням їх у відповідність із цим Законом. Власники знаків для товарів і послуг, які на день набрання чинності цим Законом містять символіку російської імперської політики, протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані привести такі знаки для товарів і послуг у відповідність із цим Законом.
Порядок прийняття рішень щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, “Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії”, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №354 від 27.05.2015 року (далі по тексту Порядок №354) визначає процедуру прийняття Мін`юстом рішень щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, “Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії” (далі - Закони).
Пунктом 3 Порядку №354 встановлено, що Мін`юст безпосередньо або через територіальні органи забезпечує постійний моніторинг відповідності найменування та/або символіки, матеріалів реєстраційної справи юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів.
Згідно з підпунктом 2 пункту 4 Порядку №354 підставою проведення правової експертизи може бути ініціатива Мін`юсту.
Відповідно до пунктів 7, 8, 9 Порядку №354 для проведення правової експертизи щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів утворюється Комісія з питань дотримання Законів України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, “Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії” (далі - Комісія).
Комісія є постійно діючим колегіальним консультативно-дорадчим органом при Мін`юсті, склад та положення якої затверджуються наказом Мін`юсту.
До складу Комісії входять працівники Мін`юсту.
До роботи Комісії можуть залучатися представники правоохоронних органів, Центральної виборчої комісії, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій (за погодженням з їх керівниками), а також незалежні експерти (за згодою).
Комісія для виконання покладених на неї завдань має право отримувати в установленому порядку інформацію від правоохоронних органів, центральних і місцевих органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій.
Пунктами 15, 18, 23 Порядку №354 встановлено, що за результатами правової експертизи щодо кожного об`єкта складається окремий правовий висновок про відповідність або невідповідність його діяльності, найменування та/або символіки вимогам Законів.
Комісія під час правової експертизи бере до уваги повідомлення об`єкта правової експертизи про наявні об`єктивні причини неможливості виконання ним вимог Законів та про вжиті заходи, спрямовані на виконання вимог Законів.
У тридцятиденний строк з дня прийняття рішення про невідповідність діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів Мін`юст звертається з позовом до суду про припинення діяльності юридичної особи, політичної партії, іншого об`єднання громадян або повідомляє іншим органам державної влади, які уповноважені звертатися з відповідним позовом до суду.
Аналіз наведених норм дає підстави зробити висновок про те, що на підставі прийнятого рішення щодо невідповідності діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи, політичної партії, її обласної, міської, районної організації або іншого структурного утворення, передбаченого статутом політичної партії, іншого об`єднання громадян вимогам Законів України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, “Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії” Міністерство юстиції України звертається з відповідним позовом до суду про припинення такої діяльності.
Законодавець визначив відповідну процедуру, яка передує зверненню Мін`юсту до суду з позовом щодо припинення діяльності певного об`єкту. Спочатку Мін`юст повинен установити невідповідність діяльності, найменування та/або символіки юридичної особи вимогам Законів України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, “Про засудження та заборону пропаганди російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії” шляхом проведення правової експертизи та складання відповідного рішення Комісією. Лише після складання рішення про невідповідність вимогам зазначених законів Мін`юст у тридцятиденний строк (з моменту складання такого рішення) може звернутись із позовом до суду щодо припинення діяльності такого об`єкта.
Мін`юст дотримався законодавчо визначеної процедури щодо встановлення невідповідності найменування юридичної особи відповідача вимогам Закону України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”, звернувшись до суду з позовом щодо припинення діяльності зазначеного об`єкта, попередньо установивши невідповідність його найменування Закону №317-VIII шляхом проведення правової експертизи.
Як встановлено судом, 20.03.2026 складено правовий висновок № 7 «Про невідповідність найменування вимогам Закону України «Про засудження та заборону російської імперської політики в Україні і деколонізацію топонімії» Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО».
Доказів визнання протиправним/скасування вищевказаного правового висновку від 20.03.2026 №7 у встановленому законом порядку сторонами до суду не надано, що дає підстави зробити висновок про те, що він є чинним та підлягає застосуванню. Підстав для неприйняття зазначеного правового висновку та наведеної в ньому інформації судом не встановлено.
Рішенням Конституційного Суду України від 16.07.2019 №9-р/2019 (у справі за конституційним поданням 46 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки”), визнано таким, що відповідає Конституції України (є конституційним), Закон України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки” від 09.04.2015 №317-VIII зі змінами.
У цьому Рішенні Конституційний Суд України зазначив, що з огляду на історію становлення української незалежної держави, історичний контекст та загрози, що постали перед нею у зв`язку з тимчасовою окупацією частини її території, Україна має право обстоювати конституційні принципи, у тому числі й шляхом заборони пропаганди тоталітарних режимів та використання їхньої символіки.
Суд дійшов висновку, що використання відповідачем у своїй назві символіки комуністичного тоталітарного режиму є порушенням Закону України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки” та підставою для припинення діяльності юридичної особи. Припинення діяльності юридичної особи відповідача є виправданим, оскільки обумовлено легітимною метою недопущення будь-якої пропаганди комуністичного тоталітарного режиму.
Закон України “Про засудження комуністичного та націонал-соціалістичного (нацистського) тоталітарних режимів в Україні та заборону пропаганди їхньої символіки” не забороняє діяльність жодної юридичної особи, а вимагає лише коригування поведінки суб`єктів, які підпадають під дію встановлених обмежень, шляхом приведення діяльності/найменування у відповідність до встановлених вимог.
У матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідачем вживалися заходи щодо дотримання вимог Закону №317-VIII, а саме державної реєстрації змін до установчих документів, найменування, та що неможливість державної реєстрації змін до установчих документів, пов`язаних з приведенням їх у відповідність із цим Законом, зумовлена об`єктивними причинами.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі “Серявін та інші проти України” (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частина 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.
В той же час, і ч. 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України покладено обов`язок на позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.
З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог позивача, а тому дані позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з вимог вищенаведеного чинного законодавства України та обставин, встановлених в ході розгляду справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з того, що в силу приписів ч.2 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Доказів понесення витрат пов`язаних із залученням свідків або проведенням експертиз не подано, а тому судові витрати, згідно з вимогами ч. 2 ст. 139 КАС України розподілу не підлягають.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 255, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Міністерства юстиції України (01001, м. Київ, вул. Архітектора Городецького, буд. 13, код ЄДРПОУ 00015622) до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО» (49021, м. Дніпро, вул. Євгена Чикаленка, буд. 2, офіс 33) про припинення діяльності юридичної особи – задовольнити.
Припинити діяльність юридичної особи Сільськогосподарського виробничого кооперативу «КАТЕРИНОСЛАВСЬКЕ МОЛОКО» (код ЄДРПОУ 42225602, керівник Червінський Дмитро Валерійович, місцезнаходження: вул. Євгена Чикаленка (згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань - вул. Аржанова), буд. 2, офіс 33, м. Дніпро, Дніпропетровська обл., 49021).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець