справа № 208/3572/26 
провадження № 2/208/3990/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

12 серпня 2026 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд міста Кам`янського Дніпропетровської області у складі: Головуючого, судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання – Кіблицької М.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,- 

в с т а н о в и в:

Представник Кредитної спілки «Союз-Дніпро» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 01 вересня 2025 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро», як кредитором, та ОСОБА_1 , як позичальником, був укладений договір споживчого кредиту № 205/25. 
Згідно умов договору споживчого кредиту позивач надав ОСОБА_1 кредитні кошти у сумі – 5 000 грн. 00 коп., строком на 6 місяців, починаючи з 01 вересня 2025 року по 01 березня 2026 року. Кредит був отриманий ОСОБА_1 01 вересня 2025 року. 
Відповідно до умов договору споживчого кредиту № 205/25 від 01 вересня 2025 року ОСОБА_1 зобов`язався погашати заборгованість по договору споживчого кредиту щомісячно, згідно з графіком платежів, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Кредит мав бути повністю повернутий у строк – 01 березня 2026 року. 
Відповідач повинен був повернути 5 000,00 грн. - суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно згідно Розділу 6 договору споживчого кредиту. 
Проте, відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання по договору споживчого кредиту. Порушення при виконанні зобов`язань виявились в тому, що відповідач лише один раз здійснив платіж в рахунок погашення заборгованості за кредитом, а з листопада 2025 року припинив погашення кредитної заборгованості, тим самим порушив запланований графік платежів.
Строк кредиту за договором споживчого кредиту №205/25 від 01 вересня 2025 року закінчився 01 березня 2026 року, але кредитна заборгованість не погашення та залишок за кредитом складає 3240,41 грн. (5 000,00 (сума кредиту) – 1759,59 (фактично сплачено кредиту) = 3240,41 грн.). 
Згідно до договору споживчого кредиту та розрахунку заборгованості відповідач повинен повернути: залишок по кредиту – 3240,41 грн.; проценти, нараховані за користування кредитом – 2249,20 грн., а всього 5489,61 грн..
Відповідачем порушені зобов`язання за договором споживчого кредиту.
Тому, позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором споживчого кредиту № 205/25 від 01 вересня 2025 року, в загальній сумі 5489,61 грн., з яких 3240,41 грн. - залишок по кредиту; 2249,20 грн. - проценти, нараховані за користування кредитом та стягнути судовий збір у розмірі 3328,00 грн..
Ухвалою суду від 30 березня 2026 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 01 вересня 2025 року між Кредитною спілкою «Союз-Дніпро» та ОСОБА_1 був укладений договір споживчого кредиту №205/25, відповідно до п. 1.1. якого кредитодавець (позивач) надає позичальнику грошові кошти у кредит в сумі 5 000,00 гривень. Строк кредиту – 6 місяців з 01.09.2025 по 01.03.2026 року.
Кредит був отриманий ОСОБА_1 01 вересня 2025 року, що підтверджується Видатковим касовим ордером № 881 від 01 вересня 2025 року на суму 5 000,00 грн..
Відповідно до п. 6.1 договору, нарахування процентів (відсотків) за Договором здійснюється за строк користування кредитом. Проценти (відсотки) нараховуються з дня надання кредиту Позичальнику (списання відповідної суми з рахунку Кредитодавця або видачі готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом.
Відповідно до п. 6.2 договору, порядок обчислення процентів (відсотків) за користування кредитом: щомісяця на залишок заборгованості за кредитом. Процентна ставка за договором становить 45,00% річних. Тип процентної ставки є фіксованим.
Згідно п. 6.4. договору повернення кредиту та сплата процентів здійснюється щомісяця згідно з Графіком платежів, що є невід`ємною частиною Договору.
Строк дії Договору споживчого кредиту №205/25 від 01 вересня 2025 року закінчився 01 березня 2026 року.
Відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання по договору споживчого кредиту, несвоєчасно сплачував заборгованість по кредиту, та згідно розрахунку заборгованості сума заборгованості складає 5489,61 грн., з яких: 3240,41 грн. - залишок по кредиту; 2249,20 грн. - проценти нараховані за користування кредитом. 
Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 
Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до статті 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Частиною 1 статті 1050 ЦК України, визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною шостою статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не надано доказів на спростування заявленої позивачем суми заборгованості за договором.
Враховуючи, що ОСОБА_1 користувався наданими коштами, не виконуючи зобов`язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення наданих грошових коштів та сплати відсотків, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).
У зв`язку із задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути сплачений позивачем судовий збір у розмірі 3328,00 грн. з відповідача, що документально підтверджено.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 526, 530, 610, 625-629, 638, 1046, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 77, 80, 81, 89, 141, 268, 272, 273, 280-289, 354, 355 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги Кредитної спілки «Союз-Дніпро» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Союз-Дніпро» (ЄДРПОУ 33274256, адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Ю.Словацького, буд.14; р/р НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк») заборгованість за договором споживчого кредиту № 205/25 від 01.09.2025 року в розмірі 5 489 (п`ять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) грн. 61 коп., з яких:
- 3 240 (три тисячі двісті сорок) грн. 41 коп. – залишок по кредиту;
- 2 249 (дві тисячі двісті сорок дев`ять) грн. 20 коп. – проценти, нараховані за користування кредитом.
Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь Кредитної спілки «Союз-Дніпро» (ЄДРПОУ 33274256, адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Ю.Словацького, буд.14; р/р НОМЕР_2 у АТ «Ощадбанк») витрати за сплату судового збору у розмірі 3328 (три тисячі триста двадцять вісім) грн. 00 коп..

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Відомості сторін:
позивач – Кредитна спілка «Союз-Дніпро», ЄДРПОУ 33274256, адреса: Дніпропетровська область, м.Дніпро, вул.Ю.Словацького, буд.14.
відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя  Похваліта С. М.