Провадження №2/748/1402/26
Єдиний унікальний № 748/1446/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 року | м. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:
головуючої - судді: Майбороди С.М.,
при секретарі: Пасько К.П., 
з участю відповідача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

В С Т А Н О В И В:

Представник ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» Романенко М.Е. звернулась до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 20252-03/2024 від 13.03.2024 у розмірі 48000 грн, та понесених судових витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 13.03.2024 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕДИТ» (зміна найменування із ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» на ТОВ «ЙОТА ІНВЕСТ» та зміна найменування із ТОВ «ЙОТА ІНВЕСТ» на ТОВ «ЛАФЕРТІ ФОРМ») та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 20252-03/2024. ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» направлено Відповідачу електронним повідомленням (SMS) одноразовий ідентифікатор W7484, при веденні якого Відповідач підтверджує прийняття умов Кредитного договору № 20252-03/2024 від 13.03.2024 року, який також знаходиться у власному кабінеті Відповідача на офіційному веб-сайті Кредитодавця. Таким чином, Відповідач уклав Кредитний договір № 20252-03/2024 від 13.03.2024 року із ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» (ЄДРПОУ: 43619089) та Відповідачу перераховані кредитні кошти на картковий рахунок № НОМЕР_1 в сумі 20000 грн. 14.08.2024р. між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» відповідно до чинного законодавства України, укладений Договір факторингу №14082024. Згідно даного Договору факторингу 14.08.2024 року відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 20252-03/2024 від 13.03.2024 року. Згідно Договору факторингу сума боргу перед Новим кредитором (ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС») є обґрунтованою та документально підтвердженою, що становить 48000 грн., із яких: сума заборгованості за основною сумою боргу становить 20000 грн.; сума заборгованості за відсотками становить 28000 грн. 
Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 27 травня 2026 року справу прийнято до провадження Чернігівського районного суду Чернігівської області та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
В судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі із зазначенням про підтримання позовних вимог. 
Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, вказавши, що не погоджується із сумою відсотків.
Заслухавши відповідача, дослідивши обставини справи, судом встановлено наступне.
13.03.2024 між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «АВАНС КРЕЛДИТ» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 20252-03/2024. Відповідач приєднався до умов Кредитного договору шляхом введення одноразового ідентифікатора W7484 (а.с. 20-23). 
Згідно п 1.1. договору, Товариство надає Клієнту фінансовий кредит в розмірі 20000,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності (далі - кредит), а Клієнт зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом в порядку та на умовах, визначених цим Договором.
Згідно п. 1.2. договору, тип кредиту: кредит. Мета отримання кредиту: на власні потреби Клієнта. Кредит надається строком на 120 днів. Дата надання кредиту 13.03.2024. Наданий кредит Клієнт зобов`язаний погасити в останній день строку кредитування. Дата погашення кредиту 10.07.2024.
Згідно п. 1.4.1 договору, процентна ставка становить 2,50% в день та застосовується у межах строку кредитування, вказаного в п.1.2 цього Договору. 
Згідно п. 1.6 договору, кредит надається Клієнту в безготівковій формі у національній валюті на рахунок Клієнта включаючи використання реквізитів платіжної картки № 4028 - 08xx - xxxx - 4110 протягом одного робочого дня з дня прийняття рішення про видачу кредиту. Кредит надається без забезпечення у вигляді застави. Кредит вважається наданим в день перерахування Товариством суми кредиту за вказаними реквізитами. 
Згідно п. 2.1 договору, перед укладенням цього Договору Товариство здійснило ідентифікацію та верифікацію Клієнта з урахуванням вимог, визначених нормативно-правовим актом Національного банку України з питань здійснення установами фінансового моніторингу, шляхом отримання через Систему BankID НБУ ідентифікаційних даних Клієнта.
Згідно довідки про ідентифікацію клієнта від 14.08.2024, ОСОБА_1 ідентифікований в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» відповідно до вимог ч. 1 ст. 12 Закону України «Про електронну коменцію» від 03.09.2015 № 675-VІІІ, акцепт оферти позичальником для укладання договору № 20252-03/2024 : унікальний ідентифікатор W7484, дата заявки на кредит - 13.03.2024, дата підписання договору - 13.03.2024, номер карти НОМЕР_1 , номер телефону НОМЕР_2 , дата відправки ідентифікатора - 13.03.2024 (а.с.16). 
ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало належним чином, надавши позичальникові кредит в узгодженому розмірі. Листом АТ «СЕНС БАНК» від 16.06.2026 року підтверджується, що на ім`я ОСОБА_1 в банку відкрито карту № НОМЕР_3 , номер телефону, на який відправлялась інформація про підтвердження здійснення операцій за платіжною картою за період з 13.03.2024 по 15.06.2026 включно НОМЕР_6, згідно виписки по рахунку з 13.03.2024 по 16.06.2026, на карту НОМЕР_4 13.03.2024 було зараховано платіж в розмірі 20000 грн. 
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 20252-03/2024 від 2024-03-13, заборгованість ОСОБА_1 складає 78000 грн, з яких 20000 грн - сума заборгованості за кредитом, 58000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с. 14). 
14.08.2024 між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» укладено Договір факторингу № 14082024 (а.с.25-27).
Згідно п.п. 1.1, 1.2 договору, клієнт передав фактору, а фактор прийняв і зобов`язується оплатити клієнту права вимоги за грошовими зобов`язаннями у загальному розмірі 36501087,96 грн, що виникли у клієнта за основними договорами, укладеними між боржниками та первісним кредитором. На підставі цього договору фактор стає новим кредитором в зобов`язаннях, що виникли із основних договорів, та отримує права вимоги за основними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті боргу за основними договорами, строк платежу за якими настав, відповідно до Акту прийому-передачі, а також вимоги по основним договорам, які виникнуть в майбутньому. 
Актом приймання-передачі письмового та/або електронного Реєстру Боржників від 14.08.2024 до договору факторингу № 14082024 від 14.08.2024, клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр боржників клієнта від 14.08.2024, кількість відступлених прав грошової вимоги : 989 (а.с.10). 
Згідно копії платіжних інструкцій № 9493 від 27.08.2024, № 9414 від 21.08.2024, ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» сплатило ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» плату за відступлення прав вимоги згідно договору факторингу № 14082024 від 14.08.2024 (а.с.35). 
Відповідно до витягу з реєстру боржників до договору факторингу « 14082024 від 14.08.2024, до ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» перейшло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 20252-03/2024 від 13.03.2024 на суму 48000 грн, з яких : 20000 грн -заборгованість за основною сумою боргу, 28000 - заборгованість за відсотками (а.с. 13). 
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
У частині 1 статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з вимогами чинного законодавства України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений у зобов`язанні строк (термін) його виконання (ст. 526, 527, 530 ЦК України).
Статтею 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до статті 629 ЦК України договір є обов`язковим до його виконання.
За приписами частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 2 статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Загальні правила щодо форми договору визначено ст. 639 ЦК України, згідно з якою: договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом; якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася; якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі; якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами; якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру; електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших; електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пунктом 12 частини 1 статті 3 Закону).
Відповідно до частини 3 статті 11 Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.
Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах (частини 4 статті 11 Закону).
Згідно із частиною 6 статті 11 Закону відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
За правилом частини 8 статті 11 Закону у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа має ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону визначає яким чином підписуються угоди в сфері електронної комерції. Якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Із системного аналізу положень вище вказаного законодавства вбачається, що з урахуванням особливостей договору, щодо виконання якого виник спір між сторонами, його укладання в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему позивача можливе за допомогою електронного цифрового підпису відповідача лише за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами цього правочину.
В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи.
Як слідує з матеріалів справи, кредитний договір №20252-03/2024 від 13.03.2024 містить основні істотні умови, характерні для такого виду договорів, зазначено суму кредиту, дату його видачі, строк надання коштів, розмір процентів, умови кредитування.
Його підписано ОСОБА_1 13.03.2024 з використанням позичальником електронного підпису одноразовим ідентифікатором W7484.
Крім того, у договорі сторони погодили суму кредиту, строк кредиту, дату повернення кредиту, стандартну процентну ставку.
За вказаних обставин, суд уважає встановленим факт укладення між ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» та ОСОБА_1 кредитного договору № 20252-03/2024 від 13.03.2024.
При укладенні кредитного договору відповідач сам надав відомості, які його ідентифікують: свої прізвище, ім`я, по батькові, паспортні дані, ідентифікаційний номер, адресу проживання, номер телефону, номер банківської картки. Саме на вказаний ним номер телефону позивачем було направлено одноразовий ідентифікатор, яким відповідач скористався, ввівши у відповідне поле на сайті товариства, тим самим підписавши договір. При цьому кошти були перераховано на зазначену позичальником картку.
Факт перерахування відповідачу коштів в розмірі підтверджується листом АТ «СЕНС БАНК» від 16.06.2026.
Таким чином, суд уважає доведеним факт перерахування ТОВ «АВАНС КРЕДИТ» ОСОБА_1 20000 грн на виконання кредитного договору №20252-03/2024 від 13.03.2024. 
Отже, TOB «АВАНС КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №20252-03/2024 від 13.03.2024 в повному обсязі, надавши ОСОБА_1 кредит відповідно до умов укладеного кредитного договору.
Щодо переходу права вимоги за кредитним договором № 20252-03/2024 від 13.03.2024.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до частини першої статті 510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
За частиною першою статті 513 ЦК України правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.
Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
Отже, за договором відступлення права вимоги первісний кредитор у конкретному договірному зобов`язанні замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 (пункти 37, 38)).
Згідно з частиною першою статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (стаття 517 ЦК України).
Відповідно до статті 519 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором.
Необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог.
Отже, необхідною умовою для відступлення права вимоги є існування самого зобов`язання за яким відступається право, яке й підтверджує дійсність вимог (постанова Верховного Суду від 28.07.2021 у справі №761/33403/17).
Права кредитора у зобов`язанні переходять до іншої особи (набувача, нового кредитора), якщо договір відступлення права вимоги з такою особою укладений саме кредитором. Отже, якщо такий договір був укладений особою, яка не володіє правом вимоги з будь-яких причин (наприклад, якщо право вимоги було раніше відступлене третій особі або якщо права вимоги не існує взагалі, зокрема у зв`язку з припиненням зобов`язання виконанням), тобто якщо ця особа не є кредитором, то права кредитора в зобов`язанні не переходять до набувача (п.132 постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.09.2022 у справі № 910/12525/20, п.90 постанови Великої Палати Верховного Суду від 08.08.2023 у справі № 910/19199/21).
З наведених норм вбачається, що права вимоги (майнові права) можуть бути відступлені (продані) лише за існуючим зобов`язанням; первісний кредитор може відступити (продати) тільки ті права вимоги (майнові права), які дійсно існують та йому належать; відступлення (продаж) прав вимоги (майнових прав) здійснюється виключно в межах того обсягу прав, який має в такому зобов`язанні кредитор.
Відповідно до ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором.
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (частина 1 статті 1078 Кодексу).
Із матеріалів справи слідує, що ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» надало належні, достатні та допустимі докази на підтвердження переходу до нього права вимоги за кредитним договором №20252-03/2024 від 13.03.2024. 
Таким чином, що відповідач належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за кредитним договором, укладеним між ним та ТОВ «АВАНС КРЕДИТ», не виконав, позивач отримав право вимоги до відповідача за договором факторингу, а тому з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором, а саме за тілом кредиту та відсотками.
Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором 20252-03/2024 від 2024-03-13, заборгованість ОСОБА_1 складає 78000 грн, з яких : 20000 грн - сума заборгованості за кредитом, 58000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.14). Проте, за реєстром боржників до договору факнтрингу № 14082024 від 14.08.2024 ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» набуло право вимоги до ОСОБА_1 за договором № 20252-03/2024 від 13.03.20124 на суму 48000 грн, з яких : 20000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 28000 грн - сума заборгованості за відсотками (а.с.13). , які і просить стягнути позивач з ОСОБА_1 
24 грудня 2023 року набув чинності Закон № 3498-IX від 22 листопада 2023 року «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення державного регулювання ринків фінансових послуг». Відповідно до ч.5 ст.8 Закону України «Про споживче кредитування» визначено, що максимальний розмір денної процентної ставки, розрахованої відповідно до частини четвертої цієї статті, не може перевищувати 1%. Перехідний період стосувався договір, які укладені до набуття чинності вкакзаного вище Закону.

Отже, на час укладення кредитного договору із відповідачем ОСОБА_1 денна процентна ставка не може перевищувати 1%. А отже, розмір вказаної заборгованості необхідно розраховувати, виходячи із встановленої приписами ч.5 статті 8 Закону України «Про споживче кредитування» максимальної денної процентної ставки - 1%.
Проводячи власний розрахунок заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, згідно умов кредитного договору, враховуючи вказані вище вимоги законодавства та розрахунковий період, який врахований при обрахування відсотків, суд виходить із наступного.
Розмір отриманого кредиту за договором №20252-03/2024 від 13.03.2024 становить 20 000 грн, розмір відсотків з урахуванням законодавчого обмеження становить та розрахункового періоду 120 днів - 24 000 грн (20000 х 120 днів х 1%) 
Як слідує з наданого розрахунку сплачено відсотків на суму 2000 грн.
Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню розмір відсотків в сумі 22 000 грн.
Отже, загальна сума заборгованості ОСОБА_1 складає 42000 грн, : з яких : 20000 грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22000 грн - сума заборгованості за відсотками. 
Позивач у позовній заяві просив стягнути з відповідача на свою користь судові витрати на професійну правничу допомогу, понесені в суді першої інстанції у розмірі 6000 грн. 
На підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу позивачем було надано копії: договору про надання правничої допомоги №42649746/01 від 02.01.2026 року, (а.с.17-19); додаткової угоди від 10.04.2026 № 20252-03/2024 до договору № 42649746/01 про надання правової допомоги від 02.01.2026 (а.с.28); детального опису робіт, виконаних адвокатом Лівак І.М., необхідних для надання правничої допомоги за позовом ТОВ «ДІДЖИ ФІНАНС» щодо стягнення кредитної заборгованості від 10.04.2026 (а.с.15), Акту про підтвердження факту надання правничої допомоги адвокатом від 10.04.2026 (а.с.11). 
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, позивачем заявлені позовні вимоги на загальну суму 48000грн. Судом стягнуто 42000 грн, тобто позовні вимоги задоволені на 87,5 % (42000 х 100 : 48 000). За таких підстав, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2329,60 грн (2662,40 х 87,5% : 100).
Витрати на надання професійної правничої допомоги підлягають стягненню пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 5250 грн (6000 х 87,5% : 100).
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 526, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 20252-03/2024 від 13.03.2024 в розмірі 42000 (сорок дві тисячі) грн, з яких: 20000 (двадцять тисяч) грн - сума заборгованості за основною сумою боргу, 22000 (двадцять дві тисячі) грн - сума заборгованості за відсотками. 
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС» 2329 грн 60 коп. судового збору та 5250 грн витрат на професійну правничу допомогу. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складений 17 вересня 2026 року.

Відомості про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:
Позивач : ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ДІДЖИ ФІНАНС», код ЄДРПОУ 42649746, адреса : вул. Симона Петлюри, 21/1, м. Бровари, Київська область. 
Відповідач : ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса : АДРЕСА_1 . 

Суддя | С. М. Майборода