Справа № 279/4674/26
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2026 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді Кулініча Я. В. , 
з секретарем Грищенко Н.А.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін в місті Овручі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів , -

В С Т А Н О В И В:

Представник ОСОБА_2 в інтересах позивача ОСОБА_1 , яка проживає в АДРЕСА_1 , звернулася до суду із позовом до ОСОБА_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому просить стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) ОСОБА_3 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення старшою дитиною повноліття. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу у розмірі 4 000 (чотири тисячі) гривень згідно Договору про надання правової допомоги від 13 липня 2026 року. Мотивуючи тим, 22.09.2014 року між сторонами було укладено шлюб, від якого вони мають спільних дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .. Діти сторін проживають на знаходяться на повному утриманні позивача. Станом на сьогодні, усі витрати пов`язані з харчуванням, забезпечення одягом та лікуванням дітей позивач несе самостійно. 
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.
Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 14.08.2026, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи. 
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.
Судом встановлено, що сторони є батьками малолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що свідчать копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 (а.с.3 зворот, 4).
Діти зареєстровані разом із позивачкою в АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки про склад сім`ї №6 від 05.01.2026 року. 
Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов`язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України) і традиційно закріплюється в сімейному законодавстві.
Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Зміст глави 15 Сімейного кодексу України (далі - СК України) вказує на обов`язок кожного з батьків утримувати дитину. Таке утримання є безумовним, оскільки Закон не передбачає будь-яких спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей, та не передбачає звільнення батьків від утримання незалежно від того, чи є батьки працездатними, та чи є в них кошти, достатні для утримання.
Способи виконання обов`язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно із ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2026 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 2817 грн., а віком від 6 до 18 років становить 3512 грн..
Доводи позивача відповідачем не спростовано, правом на подання відзиву останній не скористався.
Враховуючи, що у зв`язку із об`єктивною потребою малолітніх дітей сторін у забезпеченні належного матеріального утримання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дітей у заявленому розмірі. 
Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов подано 14.07.2026 року (а.с.1).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає обов`язковому негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.
Щодо стягнення з відповідача суми витрат на правову допомогу суд зазначає наступне.
Статтею 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві представником позивача було зазначено про наявність судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4 000 грн..
За умовами ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
З матеріалів справи видно, що 13.07.2026 року між адвокатом Корнійчук Іриною Василівною та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого є підготовка та подача до суду позовної заяви про стягнення аліментів. 
Розрахунок витрат на правову допомогу свідчить, що вартість послуг наданих адвокатом складає 4000 грн. (а.с.10 зворот).
Копія платіжної інструкції від 13.07.2026 року підтверджує оплату ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 4000 грн. (а.с. 12 зворот).
Частиною 4 ст. 263 ЦПК України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. 
Верховний Суд у постанові від 13.05.2025 у справі №275/150/22 (провадження № 61-13766св24) вказав, що саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що виключає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони. Зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони із обґрунтуванням недотримання вимог щодо співмірності витрат із складністю справи, обсягом і часом виконання робіт. Суд, керуючись принципами диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу з власної ініціативи.
Принцип змагальності знайшов своє втілення, зокрема, у положеннях частин 5, 6 ст. 137 ЦПК України, за змістом яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявності підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності, тому при вирішенні питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу слід надавати оцінку виключно тим обставинам, щодо яких інша сторона має заперечення.
На підставі викладеного та беручи до уваги те, що відповідач клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу чи заперечень проти даної вимоги не надав, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правничу допомогу в сумі 4000 грн.. 
Від сплати судового збору позивачка звільнена згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 1331,20 гривень.
Керуючись ст. ст. ст. ст. 4, 9, 81, 141, 263-266, 272, 273, 279, 354 ЦПК України, на підставі ст. ст. 180, 182 СК України, суд,- 
В И Р І Ш И В:
Позов задовольнити.
Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , аліменти на утримання малолітніх дітей – ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.07.2026 року і до досягнення ними повноліття.
Стягувати із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка зареєстрована в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені витрати на правничу допомогу в сумі 4000 грн..
Стягнути із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований в АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , в дохід держави 1331,20 грн. судового збору.
Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Апеляційна скарга на рішення може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя: | | Я.  В.  Кулініч