П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2026 року м. Київ
Справа № 372/6419/24
Провадження №22-ц/824/5143/2026

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
судді-доповідача Стрижеуса А.М., 
суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
секретаря: Узлій М.М.

сторони: позивач ОСОБА_1 
відповідачі Товариство з обмеженою відповідальністю «Долина 
Ленд», ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_2 , подану адвокатом Шубенком Олегом Миколайовичем Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд», на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд», ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту,  -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2024 Білоусов А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд», ОСОБА_2 про встановлення земельного сервітуту 
Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,1348 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0097 за адресою: АДРЕСА_1 на якій розташований належний позивачу житловий будинок, загальною площею 270,5 кв.м. Зазначений будинок та земельна ділянка знаходяться на території котеджного містечка під комерційною назвою - «Сонячна долина». 
На в`їзді до вказаного містечка, на території земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141, розміщено перегороджувальні споруди, шлагбауми, боларди, будівлі пункту-пропуску (КП), хоча це єдиний можливий проїзд (прохід) до території земель котеджного містечка. 
Вказує, що встановлення в`їзду/виїзду на територію котеджного містечка на території земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 здійснюється ТОВ «Долина Ленд» без дозволу Козинської селищної ради, яка рекомендувала власнику вказаної ділянки демонтувати споруди без правовстановлюючих документів.
Окрім того, ТОВ «Долина Ленд» встановило на земельній ділянці з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 власну охорону, що значно обмежує проїзд/прохід до земельної ділянки позивача. 
Таким чином, ТОВ «Долина Ленд» чинить перешкоди по відношенню до мешканців котеджного містечка щодо вільного проїзду/проходу на його територію. Вказав, що найближчий прилеглий шлях через територію котеджного містечка із земельної ділянки позивача до земельної ділянки ТОВ «Долина Ленд» проходить через земельні ділянки належні Товариству та ОСОБА_2 . Зауважив, що ОСОБА_2 є власником 100% частки у статутному капіталі ТОВ «Долина Ленд», а отже її безпосереднім кінцевим бенефіціарним власником (контролером), а отже має право здійснювати вирішальний вплив на діяльність ТОВ «Долина Ленд». 
У квітні 2024 року позивач звернувся до відповідачів з метою захисту своїх прав та мирного врегулювання правовідносин, однак станом на дату подання позовної заяви жодної відповіді позивач не отримував. 
Окрім того, позивач ініціював експертизу, за результатами якої було запропоновано варіант встановлення земельного сервітуту для проходу/проїзду до земельної ділянки позивача з кадастровим номером 3223186800:05:009:0097. 
На підставі викладеного, позивач звертається до суду для захисту своїх прав, як власника земельної ділянки.
Ухвалою судді від 13.12.2024 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання.
Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.
Встановлено безстроковий, безоплатний земельний сервітут на право проїзду по наявному шляху відносно частин земельних ділянок ТОВ «Долина Ленд» з кадастровими номерами 3223186800:05:009:0116, 3223186800:05:003:0141 та земельних ділянок ОСОБА_2 з кадастровими номерами 3223186800:05:009:0113, 3223186800:05:009:0098, 3223186800:05:010:0067, 3223186800:05:010:0061, до належних ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,1348 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0097 та житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Висновку судової земельно-технічної експертизи № ED-1702-1-2173.24 від 03.09.2024 року, а саме:
1) частини земельної ділянки площею 0,2266 га на земельній ділянці площею 1,5666 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0116: від початкової точки 1 вздовж існуючого проїзду на відстані 34,59 м до точки 2; з наступним поворотом вправо на відстані 25,62 м до точки 3; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 5,75 м до точки 4; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 41,74 м до точки 5; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 34,26 м до точки 6; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 19,20 м до точки 7; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 14,60 м до точки 8; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 25,60 м до точки 9; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 27,94 м до точки 10; далі по прямій лінії на відстані 29,17 м до точки 11; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 19,25 м до точки 12; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 21,29 м до точки 13; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 22,11 м до точки 14; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 15,30 м до точки 15; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 7,25 м до точки 16; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 14,79 м до точки 17; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 7,89 м до точки 18; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 12,30 м до точки 19; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 26,15 м до точки 20; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 10,85 м до точки 21; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 2,41 м до точки 22; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 39,37 м до точки 23; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 3,79 м до точки 24; з наступним поворотом вправо вздовж існуючого проїзду на відстані 8,33 м до точки 25; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 8,49 м до точки 26; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 14,54 м до точки 27; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 14,95 м до точки 28; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 10,32 м до точки 29; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 11,09 м до точки 30; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 10,87 м до точки 31; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 23,79 м до точки 32; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 13,17 м до точки 33; далі по прямій лінії на відстані 35,21 м до точки 34; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 24,92 м до точки 35; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 21,15 м до точки 36; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 14,02 м до точки 37; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 21,72 м до точки 38; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 38,67 м до точки 39; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 43,58 м до точки 40; з наступним поворотом вліво на відстані 17,96 м до точки 41; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 38,34 м до точки 42; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 0,72 м до точки 43; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 3,74 м до точки 44; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 4,36 м до початкової точки 1.
2) частини земельної ділянки площею 0,0168 га на земельній ділянці площею 0,0427 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0098: від початкової точки 1 по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 3,79 м до точки 2; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 39,37 м до точки 3; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 3,54 м до точки 4; з наступним поворотом вправо вздовж існуючого проїзду на відстані 9,02 м до точки 5; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 5,38 м до точки 6; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 7,17 м до точки 7; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 9,67 м до точки 8; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 8,11 м до початкової точки 1.
3) частини земельної ділянки площею 0,0124 га на земельній ділянці площею 0,0343 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0113: від початкової точки 1 вздовж існуючого проїзду на відстані 18,66 м точки 2; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 4,56 м до точки 3; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 4,36 м до точки 4; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 3,74 м до точки 5; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 0,72 м до точки 6; з наступним поворотом вправо вздовж існуючого проїзду на відстані 0,62 м до точки 7; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 19,23 м до точки 8; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 5,99 м до початкової точки 1.
4) частини земельної ділянки площею 0,0041 га на земельній ділянці площею 0,0179 га, кадастровий номер 3223186800:05:010:0067: від початкової точки 1 по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 3,54 м точки 2; з наступним поворотом вправо по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 20,94 м до точки 3; з наступним поворотом вправо вздовж існуючого проїзду на відстані 10,06 м до точки 4; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 6,92 м до точки 5; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 4,12 м до початкової точки 1.
5) частини земельної ділянки площею 0,4707 га на земельній ділянці площею 5,3247 га, кадастровий номер 3223186800:05:003:0141: від початкової точки 1 по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 18,65 м точки 2; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 9,71 м до точки 3; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 40,55 м до точки 4; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 40,54 м до точки 5; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 150,18 м до точки 6; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 205,76 м до точки 7; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 114,16 м до точки 8; з наступним поворотом вліво на відстані 29,86 м до точки 9; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 44,23 м до точки 10; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 34,22 м до точки 11; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 4,37 м до точки 12; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 89,02 м до точки 13; з наступним поворотом вправо на відстані 1,51 м до точки 14; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 6,24 м до точки 15; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 7,67 м до точки 16; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 100,55 м до точки 17; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 5,19 м до точки 18; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 7,31 м до точки 19; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 6,07 м до точки 20; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 9,35 м до точки 21; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 8,32 м до точки 22; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 4,81 м до точки 23; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 36,81 м до точки 24; з наступним поворотом вправо на відстані 19,94 м до точки 25; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 93,72 м до точки 26; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 98,44 м до точки 27; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 43,89 м до точки 28; далі по прямій лінії на відстані 55,41 м до точки 29; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 27,79 м до точки 30; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 54,39 м до точки 31; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 54,88 м до точки 32; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 54,02 м до точки 33; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 10,06 м до точки 34; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 17,24 м до точки 35; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 42,63 м до точки 36; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 15,21 м до точки 37; з наступним поворотом вліво на відстані 13,0 м до початкової точки 1.
6) частини земельної ділянки площею 0,1192 га на земельній ділянці площею 0,6688 га, кадастровий номер 3223186800:05:010:0061: від початкової точки 1 по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 20,94 м до точки 2; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 30,12 м до точки 3; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 46,96 м до точки 4; з наступним поворотом вліво на відстані 36,11 м до точки 5; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 60,98 м до точки 6; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 4,40 м до точки 7; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 3,72 м до точки 8; з наступним поворотом вліво на відстані 4,29 м до точки 9; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 0,83 м до точки 10; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 6,21 м до точки 11; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 9,03 м до точки 12; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 65,69 м до точки 13; з наступним поворотом вправо на відстані 26,07 м до точки 14; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 51,82 м до точки 15;далі вздовж існуючого проїзду на відстані 23,51 м до точки 16; далі вздовж існуючого проїзду на відстані 22,56 м до точки 17; з наступним поворотом вліво по прямій лінії, визначеній кадастровим планом, на відстані 2,41 м до початкової точки 1.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ТОВ «Долина Ленд» на користь ОСОБА_4 витрати зі сплати судового збору у розмірі 807 грн. 50 коп.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач будучи власником земельної ділянки площею 0,1348 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0097 та розміщеного на ній житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 з метою задоволення його потреб у ефективному користуванні своєю земельною ділянкою, з урахуванням неможливості задовольнити свої потреби в інший спосіб має правові підстави для встановлення безстрокового, безоплатного земельного сервітуту на право проїзду по наявному шляху, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.
29 жовтня 2025 року представник ОСОБА_1 - адвокат Білоусов А.Ю., через підсистему «Електронний суд» подав заяву про ухвалення додаткового рішення про розподіл судових витрат, у якій просить стягнути з ТОВ «Долина Ленд» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані з проведенням експертизи, у розмірі 39 909 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) грн 00 коп.
Обґрунтовуючи заяву, адвокат Білоусов А.Ю. вказав, що у позовній заяві представник позивача вказував, що попередній орієнтовний розмір судових витрат у цій справі, який планує понести позивач, складається з витрат по сплаті судового збору, витрат на правову допомогу, витрат на залучення спеціалістів, витрат на оплату судової експертизи та інше, та зазначав, що повний розрахунок судових витрат та докази їх понесення будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Додатковим рішенням Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Білоусова А.Ю. про ухвалення додаткового рішення задоволено.
Стягнуто з ТОВ «Долина Ленд» та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати пов`язані із проведенням експертизи у розмірі 39 909 (тридцять дев`ять тисяч дев`ятсот дев`ять) грн. 00 коп.
Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, представник ТОВ «Долина Ленд» адвокат Колосар М.Є. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі, а в ухваленні додаткового рішення відмовити посилаючись на те, що рішення суду є незаконними, необґрунтованими, ухваленими при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
Вказує, що ОСОБА_1 звернувся з неправильним способом захисту прав, оскільки у разі якщо, наявні перешкоди у доступі до дороги загального користування то належним способом захисту є вимога про усунення відповідних перешкод.
Зазначає, що потреби ОСОБА_1 у безперешкодному проїзді та проході до належної йому земельної ділянки та будинку весь час задовольняється і без встановлення земельного сервітуту.
Зауважує, що ТОВ «Долина Ленд» не отримувало пропозиції ОСОБА_1 про укладення договору сервітуту.
Посилається на те, що ТОВ «Долина Ленд» пропонувало ОСОБА_1 про укладення договору сервітуту в платній та строковій формі, проте ОСОБА_1 , не розглянув вказану пропозицію.
Вказує, що судовий експерт ОСОБА_5 вийшов за межі своєї компетенції, оскільки встановлення такої обставини не потребує спеціальних знань в області науки і техніки.
Зазначає, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що на земельні ділянки на яких позивач просив встановити сервітут було накладено арешт у рамках кримінального провадження.
Не погоджуючись з рішенням та додатковим рішенням суду, представник ОСОБА_2 адвокат Шубенок О.М. подав апеляційну скаргу, в якій просив рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені позову відмовити в повному обсязі, а в ухваленні додаткового рішення відмовити посилаючись на те, що рішення суду є незаконними, необґрунтованими, ухваленими при неправильній оцінці доказів, наявних у матеріалах справи і як наслідок неправильних висновків суду, що в сукупності призвело до неправильного застосування норм матеріального права при порушенні норм процесуального права.
Вказує, що ОСОБА_1 звернувся з неправильним способом захисту прав , оскільки у разі якщо, наявні перешкоди у доступі до дороги загального користування то належним способом захисту є вимога про усунення відповідних перешкод.
Зазначає, що потреби ОСОБА_1 у безперешкодному проїзді та проході до належної йому земельної ділянки та будинку весь час задовольняється і без встановлення земельного сервітуту.
Зауважує, що ТОВ «Долина Ленд» не отримувало пропозиції ОСОБА_1 про укладення договору сервітуту.
Посилається на те, що ТОВ «Долина Ленд» пропонувало ОСОБА_1 про укладення договору сервітуту в платній та строковій формі, проте ОСОБА_1 , не розглянув вказану пропозицію.
Вказує, що судовий експерт ОСОБА_5 вийшов за межі своєї компетенції, оскільки встановлення такої обставини не потребує спеціальних знань в області науки і техніки.
Зазначає, що суд першої інстанції залишив без уваги той факт, що на земельні ділянки на яких позивач просив встановити сервітут було накладено арешт у рамках кримінального провадження.
23 січня 2026 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника ОСОБА_1 адвоката Білоусова А.Ю. в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення а рішення без змін.
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 адвокат Шубенко О.М., представник ТОВ «Долина Ленд « адвокат Колосар М.Є. підтримали доводи апеляційних скарг.
Представник ОСОБА_1 адвокат Горбач І.В. проти доводів апеляційних скарг заперечував.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, врахувавши аргументи, наведені у відзиві на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 2011 року є власником земельної ділянки площею 0,1348 га, кадастровий номер 3223186800:05:009:0097 на якій розташований житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 право власності за позивачем на який зареєстровано в 2013 році, що підтверджується відповідними витягами з Державного реєстру речових прав.
Вказаний будинок та земельна ділянка знаходяться на території котеджного містечка « Сонячна долина ».
З матеріалів справи вбачається та сторонами не заперечувалось, що дорога для проїзду в котедженому містечку, якою користуються мешканці, відповідно облаштована, асфальтована та проходить, в т.ч. і по земельних ділянках належних відповідачам з кадастровими номерами 3223186800:05:003:0141, 3223186800:05:009:0116, 3223186800:05:009:0113, 3223186800:05:009:0098, 3223186800:05:010:0067, 3223186800:05:010:0061. В`їзд на територію Котеджного містечка розташований на земельній ділянці 3223186800:05:003:0141.
Земельні ділянки кадастровий номер 3223186800:05:009:0116 площею 1,5666 га та кадастровий номер 3223186800:05:003:0141 площею 5,3247 га на праві власності належать ТОВ «Долина Ленд», а право власності на земельні ділянки з кадастровими номерами 3223186800:05:009:0113, площею 0,0343 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 3223186800:05:009:0098, площею 0,0427 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 3223186800:05:010:0067, площею 0,0179 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд; 3223186800:05:010:0061, площею 0,06688 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстрвоано за ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх доводів позивач надав суду висновок, виконаний судовим експертом Судової Незалежної Експертизи України ОСОБА_5 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 03.09.2024 року № ED-1702-1-2173.24 з якого вбачається існування перешкоди в проїзді до земельної ділянки кадастровий номер 3223186800:05:009:0097 на якій знаходиться житловий будинок АДРЕСА_1 у вигляді болардів, які встановлені на пропускних пунктах на земельній ділянці ТОВ «Долина Ленд» з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 через яку здійснюється проїзд на територію КМ «Сонячна Долина». Інших проїздів до земельної ділянки кадастровий номер 3223186800:05:009:0097, окрім як через земельну ділянку з кадастровим номером 3223186800:05:003:0141 не існує.
У вказаному висновку експертом зазначено існування технічної можливості встановлення земельного сервітуту відносно частини земельних ділянок з кадастровими номерами 3223186800:05:009:0116, 3223186800:05:009:0113, 3223186800:05:009:0098, 3223186800:05:010:0067, 3223186800:05:010:0061, 3223186800:05:003:0141 для проїзду до земельної ділянки з кадастровим номером 3223186800:05:009:0097 та запропонований варіант встановлення такого сервітуту.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
Рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина перша статті 5 ЦПК України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
Статтею 98 ЗК України визначено, що право земельного сервітуту - це право власника або землекористувача земельної ділянки на обмежене платне або безоплатне користування чужою земельною ділянкою (ділянками).
Земельний сервітут здійснюється способом, який є найменш обтяжливим для власника земельної ділянки, щодо якої він встановлений.
Аналізуючи зміст статті 98 ЗК України, Верховний Суд у постанові від 21 лютого 2018 року в справі № 498/164/15-ц (провадження № 61-4025св18) визначив, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.
Згідно із положеннями статей 91, 96 ЗК України власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів; дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.
Земельний сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду (стаття 100 ЗК України).
Відповідно до положень статті 401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій особі, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Потреба встановлення сервітуту виникає у тих випадках, коли власник майна не може задовольнити свої потреби будь-яким іншим способом.
Згідно зі статтею 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту.
Статтею 404 ЦК України та статтею 99 ЗК України визначено, що право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв`язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Особа має право вимагати від власника (володільця) сусідньої земельної ділянки, а в разі необхідності - від власника (володільця) іншої земельної ділянки надання земельного сервітуту.
Встановлюючи земельний сервітут на певний строк чи без зазначення строку (постійний), суд повинен враховувати, що метою сервітуту є задоволення потреб власника або землекористувача земельної ділянки для ефективного її використання; умовою встановлення сервітуту є неможливість задовольнити такі потреби в інший спосіб, і в рішенні суд повинен чітко визначити обсяг прав особи, яка звертається щодо обмеженого користування чужим майном.
Отже, закон вимагає від позивача надання суду доказів на підтвердження того, що нормальне використання своєї власності є неможливим без обтяження сервітутом чужої земельної ділянки. При цьому, слід довести, що задоволення потреб позивача неможливо здійснити яким-небудь іншим способом (див. постанови Верховного Суду від 07 жовтня 2020 року у справі № 442/4470/14-ц (провадження № 61-19223св19), від 18 січня 2021 року у справі № 372/1567/17 (провадження № 61-9772св19), від 20 березня 2024 року по справі № 463/2640/21 (провадження № 61-8712св23)).
Передумовою звернення до суду за встановленням сервітуту повинен бути доказ вчинення дій зацікавленою особою щодо встановлення сервітуту та недосягнення про це згоди із власником ділянки, щодо якої планується встановити сервітут. Якщо особа до звернення до суду не вчиняла дій щодо встановлення сервітуту за домовленістю сторін (зокрема, не звернулася до іншої сторони з пропозицією про укладення договору про встановлення сервітуту), то у суду немає підстав для задоволення відповідних вимог у зв`язку з відсутністю у позивача права вимагати встановлення сервітуту за рішенням суду (див. постанови Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 911/2701/17, від 05 листопада 2024 року у справі № 923/898/21, від 19 листопада 2025 року у cправі № 902/1257/24).
Оскільки у подальшому відповідачі не надали згоду у добровільному порядку укласти договір сервітуту, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом у цій справі для встановлення сервітуту на підставі рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
За загальними правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, що містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (частини перша, третя статті 77, частина друга статті 78 ЦПК України).
Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Системний аналіз наведених процесуальних норм дозволяє дійти висновку, що кожна сторона зобов`язана вжити заходів та надати докази на підтвердження тієї обставини, на яку вона посилається як на підставу для задоволення вимоги чи навпаки на заперечення існування такі обставини, а суд, виходячи з наданих сторонами доказів здійснює їх оцінку.
Є встановленим, що задоволення потреб позивача щодо проходу, проїзду до свого будинку, у інший спосіб, аніж шляхом встановлення земельного сервітуту щодо земельної ділянки відповідача, є неможливим.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для вирішення указаного спору у судовому порядку за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту
Фактично позиція відповідачів зводиться до заперечення проти встановлення сервітуту без посилання на конкретні докази.
В цілому, доводи апеляційних скарг не спростовують встановлені судом обставини та переважно зводяться до необхідності переоцінки доказів, які були предметом дослідження суду першої інстанції.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18) вказано, що встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Це передбачено як статтями 58, 59, 212 ЦПК України у попередній редакції 2004 року, так і статтями 77, 78, 79, 80, 89, 367 ЦПК України. 
Судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та не допущено порушень норм процесуального права, які б давали підстави для скасування оскарженого судового рішення, зроблено обґрунтовані висновки по суті спору з урахуванням доказів, наданих сторонами.

Щодо додаткового рішення суду

Відповідно до ч. ч.1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікую понести в зв`язку із розглядом справи (п.1 ст. 134 ЦПК України).
Частиною 6 ст. 139 ЦПК України передбачено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, розрахунків та інших доказів.
На виконання вимог ч. 1 ст. 134 ЦПК України, позивач у позові надав суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які він очікує понести у зв`язку із розглядом справи, та зазначав, що повний розрахунок судових витрат та докази їх понесення будуть надані позивачем протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
В матеріалах справи наявний висновок, виконаний судовим експертом Судової Незалежної Експертизи України ОСОБА_5 за результатами проведення судової земельно-технічної експертизи від 03.09.2024 року № ED-1702-1-2173.24. Для проведення експертизи позивачем укладено договір № ED-1702-1-2173.24. про проведення судової експертизи. Копію вказаного договору та докази оплати за організацію проведення експертного дослідження на загальну суму 39 909,00 грн (копія платіжної інструкції № 0.0.3804659260.1) додано до заяви про ухвалення додаткового рішення.
За таких обставин колегія суддів вважає обґрунтованим додаткове рішення суду про стягнення судових витрат, що були понесені стороною позивача
Згідно з підпунктом б), в) пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції складається з резолютивної частини із зазначенням нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування або зміни судового рішення; розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення а рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року - без змін, розподіл судових витрат Київським апеляційним судом не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 383, 390 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 , подану адвокатом Шубенком Олегом Миколайовичем, Товариства з обмеженою відповідальністю «Долина Ленд», подану адвокатом Колосаром Максимом Євгеновичом на рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року - залишити без задоволення.
Рішення Обухівського районного суду Київської області від 24 жовтня 2025 року та додаткове рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 листопада 2025 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач А. М. Стрижеус

Судді: Л. Д. Поливач

О. І. Шкоріна