ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року	м. Львів	Справа № 380/17542/24 пров. № А/857/34925/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді Обрізко І.М., 
суддів Глазька С.М., Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року, прийняте суддею Кузан Р.І., в м. Львові, в порядку спрощеного позовного провадження, у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Головне управління ДПС у Львівській області (далі – ГУ ДПС, позивач) звернулося до суду з адміністративним позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» (далі – ТОВ «Львівпаб», відповідач), в якому просило стягнути податковий борг в сумі 17000 гривень.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 позов задоволено. Стягнуто з ТОВ «Львівпаб» грошові кошти до бюджету в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп., які знаходяться на рахунках у банках, та інших фінансових установах, обслуговуючих такого платника податку.
Суд виходив з того, що в матеріалах справи наявна податкова вимога форми «Ю» від 21.05.2021 на загальну суму 17000 грн 00 коп., надіслана відповідачу. Тому, контролюючий орган правомірно та у визначені законодавством строки звернувся до суду для здійснення заходів щодо погашення податкового боргу.
Не погоджуючись із судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликається на його незаконність і необґрунтованість.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції 20.08.2024 постановив у цій справі ухвалу про відкриття провадження, однак така ухвала відповідачем не отримана, відтак відповідач був позбавлений можливості подати відзив на позовну заяву та докази в його обґрунтування.
Крім того, відповідач зазначає, що податковий борг про стягнення якого позивач звернувся в даній справі виник з податкового повідомлення-рішення (ППР) №00088440901 від 26.04.2021, яке було ним оскаржене в судовому порядку. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2022 (справа №380/9787/21) адміністративний позов задоволено, визнано протиправним та скасовано ППР ГУ ДПС у Львівській області № 00088440901 від 26.04.2021 про застосування до ТОВ «Львівпаб» штрафних (фінансових) санкції в розмірі 17000 грн за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну. На підтвердження своїх доводів надає копії рішень суду першої та апеляційної інстанцій у справі №380/9787/24. 
Також відповідач просить стягнути з позивача судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 4542 грн.
Просить скасувати рішення та відмовити в задоволенні позовним вимог.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу не подано, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.
Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ТОВ «Львівпаб» зареєстрований як юридична особа (код ЄДРПОУ 39224567), що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Місцезнаходження відповідача: Україна, 79008, Львівська область. м. Львів, вул. Римлянина, 1.
Згідно з довідкою ГУ ДПС у Львівській області про податкову заборгованість ТОВ «Львівпаб» №9623/5/13-01-13-02 від 13.08.2024 податковий борг ТОВ станом на 12.08.2024 заборгованість за платежем (21081500) адміністративні штрафи та штрафні санкції за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюнових виробів становить 17000,00 грн та виникла на підставі ППР №00088440901 від 26.04.2021 на суму 17 000,00 грн.
Заперечуючи проти наявності податкового боргу відповідач разом з апеляційною скаргою надав копію рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі 380/9787/21, яким визнано протиправним та скасовано ППР Головного управління ДПС у Львівській області № 00088440901 від 26.04.2021 про застосування до ТОВ «Львівпаб» штрафних (фінансових) санкції в розмірі 17000 грн за порушення законодавства у сфері виробництва та обігу алкогольних напоїв та тютюну. Також надав копію постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 01.03.2022, якою залишено без змін рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26.10.2021 у справі 380/9787/21.
За правилами статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
В апеляційній скарзі відповідач наголошує на тому, що не отримував копії ухвали про відкриття провадження у цій справі, а відтак не мав змоги подати згадані вище копії рішень судів до суду першої інстанції для спростування доводів позовної заяви ГУ ДПС у Львівській області.
Колегією суддів встановлено, що ухвала про відкриття провадження у цій справі прийнята 20 серпня 2024 та направлена на поштову адресу відповідача. Разом з тим, до матеріалів справи судом першої інстанції долучено відстеження поштового відправлення №0600284009280, проте з нього неможливо встановити, що саме було відправлене і куди.
Слід зазначити, що згідно ч.6 ст. 251 КАС України днем вручення судового рішення днем вручення судового рішення є: 1) день вручення судового рішення під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 5) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Матеріали справи не містять доказів, які б в силу вимог ч.6 ст. 251 КАС України давали підстави стверджувати про належне вручення відповідачу ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження.
У відповідності до ч. 1 ст. 261 КАС України, під час розгляду справи у спрощеному позовному провадженні відзив подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідачу ухвали про відкриття провадження у справі.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про те, що відповідач не зміг подати свій відзив та докази на обґрунтування своєї позиції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Відповідно до ч.1 ст.67 Конституції України та ст.16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі - ПК України), кожен зобов`язаний сплачувати податки, збори, інші обов`язкові платежі до держбюджету в порядку і розмірах, встановлених законом.
Згідно з пп. 14.1.137 п.14.1 ст.14 ПК України, орган стягнення - державний орган, уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
У відповідності до пп.16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.
Згідно з пп.14.1.156 п.14.1 ст.14 ПК України, податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Відповідно до п.57.1 ст.57 ПК України платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з положенням пп.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.
Підпунктом 41.4 ст.41 ПК України визначено, що органами стягнення є виключно контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 цього пункту, уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу та недоїмки зі сплати єдиного внеску у межах повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.
У відповідності до п.59.1. ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до п.95.1 та п. 95.2 ст.95 ПК України, контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.
Згідно з пп. 20.1.19 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право, зокрема, стягувати до бюджетів та державних цільових фондів суми грошових зобов`язань та/або податкового боргу у випадках, порядку та розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.
У відповідності до п.87.11 ст.87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Пунктом 102.4 статті 102 ПК України передбачено, що уразі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.
З урахуванням того, що відповідач належними та допустимими доказами підтвердив відсутність у нього податкового боргу на підставі податкового повідомлення-рішення №00088440901 від 26.04.2021 до моменту звернення позивача до суду з адміністративним позовом, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ГУ ДПС у Львівській області.
Суд при прийнятті даного рішення також застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в п. 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п.1ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії», заява №303-A, п. 29).
З огляду на вказане, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на неправильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про відмову в задоволенні позовних вимог.
Щодо питання судових витрат то колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч.1,3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.
Згідно ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.
Згідно платіжної інструкції №4304 від 24 грудня 2024 товариством з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» сплачено 4542,60 гривень судового збору за подання апеляційної скарги, і така підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань позивача.

Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПО С Т А НО В И В:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» задовольнити.
Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 14 листопада 2024 року у справі № 380/17542/24 скасувати і прийняти постанову, якою в задоволенні позову Головного управління ДПС у Львівській області до товариства з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» про стягнення податкового боргу, відмовити.
Стягнути з Головного управління ДПС у Львівській області (код ЄДРПОУ: 43968090) за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Львівпаб» (код ЄДРПОУ: 39224567) судові витрати в розмірі: 4542 (чотири тисячі п`ятсот сорок дві) грн сплаченого судового збору за подання апеляційної скарги.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя	 	І. М. Обрізко 	
судді	 	С. М. Глазько 	
 	 	Р. М. Шавель