Справа № 573/440/26
Номер провадження 2/573/389/26

РІШЕННЯ
і м е н е м У к р а ї н и
(повний текст)
12 серпня 2026 року м. Білопілля
Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним договору доручення, визнання укладеним договору купівлі-продажу, визнання права власності на автомобіль,
в с т а н о в и в :
Основний зміст позову. 
05.03.2026 ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому вказує, що 03.06.2022 приватним нотаріусом Бурбикою Т.А. було посвідчено довіреність, видану у порядку передоручення, за якою ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_3 , уповноважив його розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду) належний ОСОБА_3 автомобілем марки Volvo S60, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Перед вчиненням даного правочину, за домовленістю з ОСОБА_2 , він передав останньому грошові кошти в якості оплати за вказаний автомобіль. Після передання коштів автомобіль перейшов у його володіння, ОСОБА_2 видав на його ім`я «генеральну» довіреність, передав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу та ключі. ОСОБА_2 був фізичною особою-підприємцем та займався торгівлею автомобілями, посередництвом у торгівлі машинами, допоміжним обслуговуванням наземного транспорту. До нього він звернувся з приводу придбання для власних потреб легкового автомобіля Volvo S60, 2002 року випуску, після перегляду на сайті Auto.Ria.сom оголошення про його продаж. Вони узгодили, що оформлять правочин шляхом видачі довіреності на його ім`я. Таке рішення було обумовлено неможливістю здійснити перереєстрацію транспортного засобу у Сервісному центрі МВС України на нього, як на нового власника, оскільки на початок червня 2022 року такі центри на території Сумської області ще не відновили своє повноцінне функціонування, після деокупації території області. Між ним і ОСОБА_2 фактично було укладено договір купівлі-продажу автомобіля, а договір доручення, на підставі якого була видана довіреність від 03.06.2022, посвідчена приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А., є удаваним. Він і ОСОБА_2 добросовісно один перед одним виконали зобов`язання, що виникли з фактично укладеного договору купівлі-продажу: ОСОБА_2 передав йому автомобіль, реєстраційній документ на нього, а він, у свою чергу, передав йому грошові кошти в рахунок оплати за такий автомобіль. Строк дії довіреності завершився 12.01.2025. У зв`язку із зайнятістю у підприємницькій діяльності, особливою ситуацією у країні, дією правого режиму воєнного стану та фактичного ведення бойових дій за місцем проживання, а також через юридичну необізнаність, він не встиг здійснити перереєстрацію транспортного засобу. Вже після завершення строку дії довіреності він звернувся до ОСОБА_2 з метою вирішення питання щодо видачі нової довіреності, однак останній запропонував йому одразу звернутись до безпосереднього власника транспортного засобу ОСОБА_3 . У ході спілкування з останнім той повідомив, що на даний момент він обмежений у пересуванні країною у зв`язку з певними проблемами та не може задовольнити його прохання в найближчий час. Однак останній зазначив, що як тільки дозволить ситуація він одразу видасть на нього нову довіреність на транспортний засіб. За декілька тижнів він знову зателефонував ОСОБА_3 і той підтвердив попередньо озвучений намір. Через декілька місяців він знову спробував зв`язатись з ОСОБА_3 , але на зв`язок він не вийшов. До цього часу ситуація не змінилась.
Посилаючись на те, що його волевиявлення і волевиявлення ОСОБА_2 полягало в укладенні саме договору купівлі-продажу автомобіля, яким він на даний час відкрито володіє, з питання повернення якого ніхто не звертався, ОСОБА_1 просить: 1) визнати удаваним договір доручення від 03.06.2022, укладений між ним і ОСОБА_2 , який діяв від імені ОСОБА_3 , і видану на підставі цього договору довіреність від 03.06.2022, посвідчену приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А.; 2) визнати укладеним між ним, як покупцем, і ОСОБА_3 , як продавцем, договір купівлі-продажу автомобіля марки Volvo S60, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 ; 3) визнати за ним право власності на автомобіль марки Volvo S60, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 .
Процесуальні дії у справі.
Ухвалою судді Білопільського районного суду Сумської області від 26.03.2026 відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 12.08.2026 заяву ОСОБА_2 про визнання позову, заяву ОСОБА_3 щодо позову було повернуто відповідачам без розгляду.
Заяви, клопотання.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, раніше направив заяву, в якій просив позов задовольнити (а. с. 31).
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилися, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання останні відсутні, інформації щодо своєї адреси суду не надали, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що судова повістка вручена їм належним чином (а. с. 37 - 40).
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін про розгляд справи.
У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснювалося.
Фактичні обставини, встановлені судом.
Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 автомобіль марки Volvo модель S60, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 , з 08.12.2020 зареєстрований на праві власності за ОСОБА_3 (а. с. 4).
12.01.2022 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Єременком В.М. від імені ОСОБА_3 посвідчена довіреність щодо уповноваження ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , кожного окремо, на розпорядження (здачу в оренду, обмін, продаж за ціну і на умовах на розсуд уповноважених) належного ОСОБА_3 автомобіля Volvo S60, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на період дії цієї довіреності керувати цим автомобілем. Для чого уповноваженим особам, серед іншого, було надано право представляти інтереси ОСОБА_3 в органах нотаріату, в будь-яких установах, підприємствах, організаціях з усіх без винятку питань, пов`язаних з виконанням цієї довіреності, укладати необхідні при виконання цієї довіреності правочини (договір), з правом отримання грошей по цим правочинам (а. с. 3).
Довіреність була видана строком на три роки до 12.01.2025, з правом передоручення повноважень іншій особі.
03.06.2022 приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Бурбикою Т.А. від імені ОСОБА_2 у порядку передоручення була посвідчена довіреність щодо уповноваження ОСОБА_1 на розпорядження (продаж, обмін, здачу в оренду) належного ОСОБА_3 автомобіля Volvo S60, 2002 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , а також на період дії цієї довіреності експлуатувати, керувати цим автомобілем (а. с. 3 зв.).
На підставі довіреності ОСОБА_1 , серед іншого, було надано право представляти інтереси ОСОБА_3 в установах, підприємствах, організаціях з усіх без винятку питань, пов`язаних з виконанням цієї довіреності, вчиняти всі юридично значимі дії в межах та в обсязі, передбачених чинним законодавством України для такого роду уповноважень.
Звертаючись з позовом до суду ОСОБА_1 мотивував його тим, що його волевиявлення і волевиявлення ОСОБА_2 було спрямоване саме на укладення договору купівлі-продажу автомобіля, вони виконали свої зобов`язання за договором, він сплатив кошти за автомобіль ОСОБА_2 . 
На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 надав суду скриншоти, витяг з реєстру, квитанції про перерахунок коштів. 
Відповідно до наданого позивачем скриншоту з пошукового сайту мережі Інтернет 28.03.2022 на сайті Auto.Ria.сom було розміщене оголошення про продаж автомобіля Volvo S60, 2002 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 (а. с. 4 зв.).
Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 у період з 29.05.2002 до 01.02.2025 здійснював підприємницьку діяльність як фізично особа-підприємець та займався такими видами діяльності: торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами (основний); діяльність посередників у торгівлі машинами, промисловим устаткуванням, суднами та літаками; допоміжне обслуговування наземного транспорту (а. с. 6).
Також позивач надав квитанції про переказ ним 05.05.2022 на картку № НОМЕР_4 грн та 500 грн (а. с. 6 зв., 15). 
Однак у вказаних квитанціях не зазначено хто є отримувачем платежів, кому належить картка, на яку було перераховано кошти.
Крім того, позивач в якості доказу надав скриншот зі сторінки «Сервісні центри МВС України в Сумській області» за 24.05.2022 відповідно до якого послуга перереєстрації транспортних засобів була тимчасово недоступна (а. с. 14 А).
Але це оголошення датоване 24.05.2022 без вказівки на скільки саме призупиняється надання послуг, а спірна довіреність була видана 03.06.2022. 
Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Згідно зі 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. 
Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до статті 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. 
Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.
За удаваним правочином (стаття 235 ЦК України) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.01.2019 у справі №522/14890/16-ц (провадження №14-498цс18) викладено висновок, що установивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення, в якому встановлює нікчемність цього правочину або визнає його недійсним.
У позовній заяві позивач зазначає, що нотаріально посвідчена довіреність від 03.06.2022 приховує інший правочин - договір купівлі-продажу транспортного засобу, а тому вказує, що спір у справі має бути вирішений із застосуванням норм, що регулюють правочин щодо купівлі-продажу транспортного засобу.
Частиною 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно з ч. 1, 4 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. 
Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.
Статтею 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. 
Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом.
Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
У статті 34 Закону України «Про дорожній рух» встановлено обов`язкову державну реєстрацію, перереєстрацію, облік транспортних засобів та їх власників, що здійснюються відповідними підрозділами Міністерства внутрішніх справ України, що забезпечують безпеку дорожнього руху. Власники транспортних засобів та особи, які використовують їх на законних підставах, зобов`язані зареєструвати (перереєструвати) належні їм транспортні засоби протягом десяти діб після придбання, митного оформлення, одержання транспортних засобів або виникнення обставин, що потребують внесення змін до реєстраційних документів.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією договорів, предметами яких є транспортні засоби, здійснюється на підставі Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року №1388 (далі - Порядок № 1388).
Як вбачається з пункту 8 Порядку №1388 визначено, що державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника (для фізичних осіб - нотаріально посвідчена довіреність, для юридичних осіб - організаційно-розпорядчий документ про проведення державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку транспортних засобів та видана юридичною особою довіреність), а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Не допускаються до державної реєстрації транспортні засоби з правим розташуванням керма (за винятком транспортних засобів, які були зареєстровані в підрозділах Державтоінспекції до набрання чинності Законом України "Про дорожній рух").
Документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в сервісному центрі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, який є власником зареєстрованого за ним транспортного засобу і здійснює оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності); договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений між покупцем та суб`єктом господарювання, що здійснює торгівлю транспортними засобами та придбав транспортний засіб, який перебував на державній реєстрації, для його подальшого продажу, підписаний уповноваженою особою такого суб`єкта господарювання та скріплений печаткою (у разі наявності); укладені та оформлені в центрах надання адміністративних послуг у присутності адміністраторів таких центрів договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб;  нотаріально посвідчені договори купівлі-продажу (міни, поставки), дарування транспортних засобів, а також інші договори, на підставі яких здійснюється набуття права власності на транспортний засіб; договори купівлі-продажу транспортних засобів, що підлягають першій державній реєстрації в сервісних центрах МВС, за якими продавцями виступають суб`єкти господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами, і які підписані від імені таких суб`єктів уповноваженою особою; договір комісії між власником транспортного засобу і суб`єктом господарювання, який за таким договором є комісіонером, та договір купівлі-продажу транспортного засобу, за яким продавцем є такий суб`єкт господарювання, які підписані від імені суб`єкта господарювання уповноваженою особою, - у разі продажу транспортних засобів суб`єктами господарювання, що здійснюють оптову та/або роздрібну торгівлю транспортними засобами на підставі договору комісії, укладеного з власником транспортного засобу; свідоцтва про право на спадщину, видані нотаріусом або консульською установою, чи їх дублікати; рішення про закріплення транспортних засобів на праві оперативного управління чи господарського відання, прийняті власниками транспортних засобів чи особами, уповноваженими управляти таким майном; рішення власників майна, уповноважених ними органів про передачу транспортних засобів з державної в комунальну власність чи з комунальної власності в державну власність; копія рішення суду, засвідчена в установленому порядку, із зазначенням юридичних чи фізичних осіб, які визнаються власниками транспортних засобів, марки, моделі, року випуску таких засобів, а також ідентифікаційних номерів їх складових частин; довідка органу соціального захисту населення або управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, що виділили автомобіль або мотоколяску; акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 6, оформлений в електронній формі засобами Єдиного державного реєстру транспортних засобів підприємством-виробником або підприємством, яке переобладнало чи встановило на транспортний засіб спеціальний пристрій згідно із свідоцтвом про погодження конструкції транспортного засобу щодо забезпечення безпеки дорожнього руху, із зазначенням ідентифікаційних номерів такого транспортного засобу та конкретного одержувача; документи, що підтверджують придбання транспортного засобу для необхідності використання його під час проведення оперативно-розшукових, контррозвідувальних, розвідувальних заходів та негласних слідчих (розшукових) дій відповідно до законодавства (крім транспортних засобів, не зареєстрованих у сервісних центрах МВС); митна декларація за формою єдиного адміністративного документа відповідно до додатка I до Конвенції про спрощення формальностей у торгівлі товарами 1987 року на паперовому носії або електронна митна декларація; декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, оформлена відповідно до додатка 1 до Порядку пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 5 вересня 2023 р. № 953 “Деякі питання пропуску та обліку гуманітарної допомоги в умовах воєнного стану” (Офіційний вісник України, 2023 р., № 87, ст. 5038) (далі - декларація про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою); акт приймання-передачі транспортних засобів за формою згідно з додатком 2 (для державної реєстрації транспортних засобів, що ввезені на митну територію України як гуманітарна допомога, на підставі декларації про перелік товарів, що визнаються гуманітарною допомогою, набувачем гуманітарної допомоги); договір фінансового лізингу або зазначений у такому договорі окремий договір купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу, або інший договір, визначений договором фінансового лізингу; акт про проведений електронний аукціон або постанова та акт про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, видані органом державної виконавчої служби або приватним виконавцем; рішення про безоплатну передачу конфіскованого майна, винесене комісією, утвореною відповідно до пункту 11 Порядку розпорядження майном, конфіскованим за рішенням суду і переданим органам державної виконавчої служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2002 р. № 985 (Офіційний вісник України, 2002 р., № 29, ст. 1371); акт про придбання майна на аукціоні з продажу майна боржників у справах про банкрутство (неплатоспроможність); договір купівлі-продажу транспортного засобу, укладений за результатами прилюдних торгів (аукціону) або електронних торгів, за яким продавцем виступає Національне агентство з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, або акт про реалізацію активів на електронних торгах, виданий Національним агентством з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів; акт про придбання товару на електронному аукціоні, виданий митним органом у разі продажу транспортних засобів у випадках, передбачених статтею 243 Митного кодексу України; договір купівлі-продажу, оформлений в електронній формі засобами електронного кабінету водія або Порталу Дія, зокрема з використанням мобільного додатка Порталу Дія (Дія).
Для державної реєстрації транспортних засобів, що перебували в експлуатації і зняті з обліку в сервісних центрах МВС, крім зазначених у цьому пункті документів, що підтверджують правомірність їх придбання, подається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) та копія реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу на пластиковій основі, з відміткою сервісного центру МВС про зняття транспортного засобу з обліку. Переобладнання (крім переобладнання для роботи на газових паливах), відчуження (крім транспортних засобів, які перейшли у власність спадкоємця на підставі свідоцтва про право на спадщину), передача права користування і (або) розпорядження придбаних транспортних засобів, не зареєстрованих у сервісних центрах МВС (крім відчуження транспортних засобів, які перебували на державній реєстрації та придбані суб`єктами господарювання, для їх подальшого продажу), не допускається.
Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Згідно із пунктом 17 Порядку здійснення оптової та роздрібної торгівлі засобами та їх складовими частинами, що мають ідентифікаційні номери, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2009 № 1200 (далі - Порядок № 1200), під час продажу транспортних засобів, що перебувають (перебували) на обліку в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС або Держпродспоживслужбі, покупцеві територіальним органом з надання сервісних послуг МВС видається свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт) або Держпродспоживслужбою - свідоцтво про реєстрацію машини з відміткою про зняття машин (тракторів, самохідних шасі, самохідних сільськогосподарських, дорожньо-будівельних і меліоративних машин, сільськогосподарської техніки, інших механізмів) з обліку чи акт технічного стану.
Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За правилами цієї статті позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем за вимогами про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
Отже, враховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Згідно з ч. 3 ст. 244 ЦК України довіреність - це письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.
Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє (ч. 1 ст. 237 ЦК України).
Отже, довіреність свідчить про наявність між особою, яка її видала, та особою, якій її видано, правовідносин, які є представницькими відносинами.
Договір купівлі-продажу - це угода, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму (стаття 655 ЦК України).
За правилами статті 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, по-перше, якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; по-друге, якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
Отже, ураховуючи, що відповідно до статті 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, суд при застосуванні цієї норми повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 ЦК України.
Висновки суду.
Аналізуючи вище наведені норми матеріального права та надані позивачем докази, суд дійшов до наступних висновків. 
Видача довіреності на володіння, користування та розпорядження транспортним засобом без належного укладення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу не вважається укладеним відповідно до закону договором та не є підставою для набуття права власності на транспортний засіб особою, яка цю довіреність отримала.
Спірний автомобіль не було знято з обліку в уповноваженому органі МВС України та зареєстровано за позивачем, а тому відсутні правові підстави для визнання права власності на автомобіль, оскільки продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер, передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт). Крім того, позивач не довів достовірними доказами те, що він сплатив кошти за автомобіль.
Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 17.10.2019 у справі № 380/11122/16 (провадження №61-30234св18), від 17.04.2019 у справі № 761/18330/15-ц (провадження №61-18861св18), від 28.11.2018 у справі № 662/397/17 (провадження №61-24913св18), від 26.09.2018 у справі № 757/488/16-ц (провадження №61-23233св18), від 20.06.2018 у справі № 682/2009/16-ц (провадження №61-19946св18), від 15.02.2018 у справі 640/7052/16-ц (провадження № 61-4678св18).
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 81, 141, 247, 265, 273, 274 ЦПК України,
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про визнання удаваним договору доручення, визнання укладеним договору купівлі-продажу, визнання права власності на автомобіль відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Повний текст рішення виготовлено 14.08.2026

Суддя – Черкашина М.С.

Справа № 573/440/26
Номер провадження 2/573/389/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(вступна і резолютивна частина)     

12 серпня 2026 року        м. Білопілля 

Білопільський районний суд Сумської області у складі:
головуючого судді – Черкашиної М.С.,
з участю секретаря – Півньової О.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання удаваним договору доручення, визнання укладеним договору купівлі-продажу, визнання права власності на автомобіль,
в с т а н о в и в :
Зважаючи на складність справи, для складання повного тексту рішення необхідний тривалий час, а тому суд вирішив проголосити його вступну та резолютивну частину.
Повний текст рішення буде виготовлений протягом п`яти днів з дня проголошення вступної і резолютивної частини рішення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 209, 212-215 ЦПК України,
у х в а л и в :
У задоволенні позовних вимог  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_6 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про визнання удаваним договору доручення, визнання укладеним договору купівлі-продажу, визнання права власності на автомобіль відмовити.
Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя – Черкашина М.С.