Справа № 333/10054/25
Провадження №: 2/333/1030/26
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2026 року   м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Михайлової А.В. за участю секретаря судового засідання Дутова В.Р., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги,
ВСТАНОВИВ:
Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 надміру виплачену державну соціальну допомогу при народженні дитини за період з 01.07.2020 року по 31.07.2023 року в розмірі 35260,00 грн. (тридцять п`ять тисяч двісті шістдесят гривень 00 копійок) та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради (далі – Департамент, Позивач) знаходиться особова справа по призначенню допомоги при народженні дитини  ОСОБА_2 (далі – ОСОБА_1 , Відповідач), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (пункт 47).
06.08.2020 року до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району (далі – Управління) надійшла, подана в електронній формі, заява ОСОБА_1 за призначенням державної допомоги при народженні дитини.
Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено право громадян України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Умови призначення і виплати державної допомоги при народженні дитини визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок №1751).
Пунктом 12 Порядку №1751 передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.
Згідно з абзацом 7 пункту 13 Порядку №1751 допомога при народженні першої та кожної наступної дитини, яка народилася після 30 червня 2014 р., надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.
На підставі заяви від 06.08.2020 року Відповідачу призначено і виплачувалося одноразову виплату у сумі 10320,00 грн. та державну допомогу за період виплати з 01.07.2022 року по 31.07.2023 року у розмірі 860,00 грн. на місяць.
У квітні 2023 року Управлінням отримано дані верифікації проведеної Міністерством фінансів України виявлено наявність однакових записів з персональними даними осіб, яким призначено допомогу, за різними адресами, які були надані такими особами під час звернення для отримання такої виплати. 
Таким чином, Управлінням отримано інформацію про подвійне нарахування і виплату ОСОБА_1 , за особовими рахунками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 допомоги при народженні дитини у період з 01.07.2020 року по 31.03.2023 року.
При цьому про наявність другого звернення Відповідач самостійно так і не повідомила Управління, а проведеною Управлінням при призначенні допомоги перевіркою, наявність двійників не була виявлена. 
Подвійна виплата допомоги Відповідачу була зупинена з квітня 2023 року. Розраховано обсяг надмірно виплачених коштів за період з 01.07.2020 року по 31.07.2023 року у розмірі 35260,00 грн.
Ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 03.11.2025 року, відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача, який про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить дану цивільну справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримують повністю, проти заочного розгляду справи не заперечують.
Відповідач ОСОБА_1 , яка про день, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином, у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, відзиву на позов не надала.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України.
В силу ч .2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
На обліку в Департаменті соціального захисту населення Запорізької міської ради знаходиться особова справа по призначенню допомоги при народженні дитини  ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з рішенням Запорізької міської ради від 07.12.2022 №71 «Про реорганізацію управлінь соціального захисту населення Запорізької міської ради та перейменування управління соціального захисту населення Запорізької міської ради в Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради» та Положення про Департамент відповідно додатку 1 до вказаного рішення Департамент соціального захисту населення Запорізької міської ради є правонаступником, серед іншого, Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району.
Рахунки Управління в Державній казначейській службі було закрито та вилучено з мережі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів, що вимагається для завершення ліквідаційної процедури, а справи одержувачів всіх видів допомоги, які перебували на обліку в Управлінні, передано до Департаменту, як до правонаступника Управління, отже дані обставини зумовили необхідність звернення Департаменту до суду із даним позовом про стягнення суми надміру виплаченої державної соціальної допомоги з Відповідача.
Статтею 1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» передбачено право громадян України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України.
Умови призначення і виплати державної допомоги при народженні дитини визначені Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27.12.2001 (далі - Порядок №1751).
На момент виникнення спірних відносин призначення і виплата допомоги сім`ям з дітьми здійснювалася структурними підрозділами з питань соціального захисту населення за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання (перебування) особи, яка звертається за призначенням допомоги, а витрати на виплату державної соціальної допомоги покриваються за рахунок коштів державного бюджету (пункт 2 Порядку №1751).
Перелік документів, які подаються для призначення допомоги при народженні дитини передбачено пунктом 11 Порядку №1751.
Заява, зазначена у підпункті 1 цього пункту, може бути подана в електронній формі (з використанням засобів телекомунікаційних систем, через офіційний веб-сайт Мінсоцполітики або інтегровані з ним інформаційні системи органів виконавчої влади та місцевого самоврядування, зокрема з використанням кваліфікованого електронного підпису) структурному підрозділу з питань соціального захисту населення. В такому разі факт народження дитини на території України підтверджується за інформацією з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, отриманою шляхом електронної взаємодії у порядку, встановленому Мінсоцполітики та Мін`юстом. У разі надходження надісланої з використанням засобів телекомунікаційних систем заяви без кваліфікованого електронного підпису громадянина орган соціального захисту населення повідомляє заявнику, що допомога при народженні дитини призначається лише після підписання у місячний строк зазначеної заяви. У разі непідписання заяви у зазначений строк подається нова заява.
06.08.2020 року до Управління соціального захисту населення Запорізької міської ради по Комунарському району надійшла подана в електронній формі заява  ОСОБА_4 за призначенням державної допомоги при народженні дитини.
Пунктом 12 Порядку №1751 передбачено, що допомога при народженні дитини призначається за умови, що звернення за її призначенням надійшло не пізніше ніж через 12 календарних місяців після народження дитини.
Згідно з абзацом 7 пункту 13 Порядку №1751 допомога при народженні першої та кожної наступної дитини, яка народилася після 30 червня 2014 р., надається у розмірі 41280 гривень. Виплата допомоги здійснюється одноразово у сумі 10320 гривень, решта суми допомоги виплачується протягом наступних 36 місяців рівними частинами.
На підставі заяви від 06.08.2020 року Відповідачу призначено і виплачувалося одноразову виплату у сумі 10320,00 грн. та державну допомогу за період виплати з 01.07.2022 рокупо 31.07.2023рокуу розмірі 860,00 грн. на місяць.
Пунктом 5 Порядку здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18.02.2016 №136 (далі – Порядок №136) передбачено здійснення верифікації державних виплат в інформаційно-аналітичній платформі шляхом застосування комплексу заходів із збору, проведення аналізу та порівняння параметрів інформації, отриманої від суб`єктів надання інформації, за кожним реципієнтом з подальшим визначенням відповідності інформації визначеним законодавством вимогам, що впливають на визначення права на отримання та розмір державних виплат, а також виявлення невідповідності даних в автоматизованих інформаційних системах, реєстрах, базах даних.
У квітні 2023 року Управлінням отримано дані верифікації проведеної Міністерством фінансів України виявлено наявність однакових записів з персональними даними осіб, яким призначено допомогу, за різними адресами, які були надані такими особами під час звернення для отримання такої виплати. 
Таким чином Управлінням отримано інформацію про подвійне нарахування і виплату  ОСОБА_2 , за особовими рахунками НОМЕР_1 та НОМЕР_2 допомоги при народженні дитини у період з 01.07.2020року по 31.03.2023року.
При цьому про наявність другого звернення Відповідач самостійно так і не повідомив Управління.
Подвійна виплата допомоги Відповідачу була зупинена з квітня 2023 року.
Пунктом 49 Порядку №1751 передбачено, що якщо отримувачам державної допомоги сім`ям з дітьми, якими подано документи із свідомо неправдивими відомостями, не подано відомостей про зміни у складі сім`ї, приховуються обставини, які впливають на призначення і виплату допомоги, було надміру виплачено суми допомоги, органи соціального захисту населення:
-визначають обсяг коштів, які підлягають поверненню, з місяця призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї;
-повідомляють отримувачу державної допомоги сім`ям з дітьми про обсяг коштів, які підлягають поверненню, та строки їх повернення.
Суми коштів, які підлягають поверненню, повертаються:
-отримувачем державної допомоги сім`ям з дітьми самостійно;
-за згодою отримувача державної допомоги сім`ям з дітьми у повному обсязі за рахунок її наступних виплат;
-за рішенням органу соціального захисту населення за рахунок сум наступних виплат державної допомоги сім`ям з дітьми у розмірі, який не перевищує 20 відсотків щомісячної суми призначеної допомоги.
У разі неможливості добровільного повернення або утримання коштів, які підлягають поверненню, такі кошти стягуються в судовому порядку.
Згідно з розрахунком за період з 01.07.2020 року по 31.07.2023 рокуобсяг надміру виплачених Відповідачу коштів, по причині отримання подвійних виплат, склав 35260,00 грн. (10320,00 грн. + 29 міс. * 860,00 грн. )
Департаментом, як правонаступником Управління, на адресу Відповідача було скеровано повідомлення з пропозицією добровільно повернути надміру виплачені кошти. Однак станом на момент подання позовної заяви належна до повернення сума заборгованості, яка становить 35260,00 грн. повернута не була.
Таким чином, Департамент намагався вирішити цей спір з Відповідачем в досудовому порядку, шляхом звернення до Відповідача, однак повідомлення повернення надміру виплачених коштів державної соціальної допомоги залишились без реагування, в добровільному порядку надмірно нараховані кошти Відповідачем не повернуті.
Згідно з частиною 1 статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов?язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов?язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Відповідно до статті 1213 Цивільного кодексу України, набувач зобов?язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.
За приписами статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна (ст.1213 ЦК України).
Пунктом 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, встановлено, що не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Аналіз положень ст. 1215 ЦК України, дає підстави для висновку про те, що за загальним правилом безпідставно набута особою допомога не підлягає поверненню, натомість закон встановлює два виключення з цього правила: по-перше, якщо її виплата є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача.
Таким чином, повернення надмірно сплачених сум державної допомоги при народженні дитини передбачає стягнення зазначених сум у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини особи, яка отримала таку допомогу, а саме, через зловживання, зокрема, у випадку надання недостовірної інформації або взагалі ненадання відповідної інформації.
Відповідачка доводів позивача не спростувала, доказів добровільного повернення допомоги, які були отримані неправомірно за період з 01.07.2020 року по 31.07.2023 року включно, суду не надала.
З урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути на користь Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради надміру виплачену державну допомогу при народженні дитини у розмірі 35260,00 гривень.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 3028,00 грн.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 12, 81, 141, 259, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої державної допомоги при народженні дитини - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , на користь держави в особі Департаменту соціального захисту населення Запорізької міської ради, ЄДРПОУ 37573438, надміру виплаченої державної допомоги при народженні дитини у розмірі 35260,00 гривень та судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Комунарського районного 
суду м. Запоріжжя А.В.Михайлова