Справа № 939/353/26

РІШЕННЯ
Іменем України

27 липня 2026 року | селище Бородянка

Бородянський районний суд Київської області в складі: головуючого судді - Герасименко М.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
 
ВСТАНОВИВ:
 
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 09 грудня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 в електронній формі було укладено договір № 1328617 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, відповідно до якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 000,00 грн, строком кредитування 30 днів, зі сплатою процентної ставки в розмірі 1,90%. 24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, за умовами якого ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло право грошової вимоги до боржників, у тому числі до ОСОБА_1 за кредитним договором № 1328617 від 09 грудня 2020 року. В зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, її заборгованість за кредитним договором станом на 24 листопада 2025 року становить 13 384,00 грн і складається із: 7 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту, 6 384,00 грн – прострочена заборгованість за відсотками. Враховуючи вказані обставини, просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № 1328617 в розмірі 13 384,00 гривень і судові витрати.
За ухвалою суду від 05 березня 2026 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. 
27 березня 2026 року до суду від представника відповідача ОСОБА_1 – адвоката Возного М.В. надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором визнає повністю та станом на 24 березня 2026 року сплатила суму боргу у розмірі 13 384,00 грн. Також просила стягнути з неї 50% сплаченого позивачем судового збору та зменшити заявлені представником позивача витрати на професійну допомогу.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що висунуті позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 09 грудня 2020 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір № 1328617 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, який було підписано електронним підписом позичальника із застосуванням одноразового ідентифікатора В512, за умовами якого відповідачу було надано кредит у розмірі 7 000,00 грн, зі сплатою стандартної процентної ставки в розмірі 1,90 % в день, строком кредитування 30 днів до 11 липня 2021 року .
24 грудня 2021 року між ТОВ «Лінеура Україна» та ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» було укладено договір факторингу № 02-24122001, у відповідності до умов якого ТОВ «Лінеура Україна» відступило ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» за плату належні йому права вимоги до боржників, вказаними в реєстрі боржників. Відповідно до витягу реєстру боржників від 24 грудня 2021 року до договору факторингу № 02-24122001 ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 в розмірі 13 384,00 грн, з яких: 7 000,00 грн – залишок по тілу кредиту; 6 384,00 грн – залишок по відсотках.
У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, ТОВ «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» звернулося до ОСОБА_1 з вимогою від 24 листопада 2025 року про погашення заборгованості в розмірі 13 384,00 грн протягом 30 днів від дати отримання вимоги.
Згідно з випискою з особового рахунку, заборгованість відповідача за кредитним договором № 1328617 станом на 24 листопада 2025 року становить 13 384,00 грн і складається із: 7 000,00 грн – прострочена заборгованість за сумою кредиту; 6 384,00 грн – прострочена заборгованість за процентами.
У відзиві на позовну заяву відповідач повідомляє про повну сплату суми заборгованості за кредитним договором. На підтвердження наведеного до відзиву долучає копію платіжної інструкції від 20 березня 2026 року. 
З наданої відповідачем копії платіжної інструкції від 20 березня 2026 року вбачається, що станом на 20 березня 2026 року заборгованість по кредитному договору № 1328617 від 09 грудня 2020 року погашено в повному обсязі.
Враховуючи наведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, оскільки відповідачем погашена заборгованість за кредитним договором № 1328617 від 09 грудня 2020 року у розмірі 13 384 грн.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
На підставі викладеного, враховуючи, що відповідачем погашена заборгованість за кредитним договором та ту обставину, що фактично відповідачем до початку розгляду справи по суті визнано позовні вимоги, а при подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2 662,40 грн, суд дійшов висновку про наявність підстав для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову та стягнення з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору.
Щодо вимог про стягнення з відповідача понесених позивачем судових витрат, суд зазначає наступне.
Частиною першою статті 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Водночас, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року в справі № 755/9215/15-ц.
Такі самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Крім того, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивачем надано копію договору про надання правової допомоги від 29 грудня 2023 року, копію додаткової угоди № 2 від 29 грудня 2025 року до вказаного договору, копію акту отримання правової допомоги від 05 травня 2026 року, копію рахунку та платіжної інструкції № 3 10990 від 05 травня 2026 року, згідно яких витрати понесені позивачем на правничу допомогу складають 10 500,00 гривень.
Однак, з огляду на складність справи та виконані адвокатом роботи, ціну позову, суд вважає, що заявлена до стягнення з відповідача на користь позивача сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 500,00 грн не відповідає критеріям розумності, справедливості та співмірності, а тому з огляду на зазначене вище та встановлені судом обставини, дійшов висновку про необхідність стягнення витрат у розмірі 3 000,00 грн, що буде відповідати критеріям розумності, справедливості та співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу.
Керуючись ст. 10-13, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд
ВИРІШИВ:
У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – відмовити.
 
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК КЕШ ТУ ГОУ» (код ЄДРПОУ 42228158, місцезнаходження юридичної особи: 04080, м. Київ, вул. Кирилівська, 82, офіс 7) на відшкодування витрат по сплаті судового збору 1 331 (одну тисячу триста тридцять одну) гривню 20 копійок та витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 (три тисячі) гривень.
 
Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «КЕШ ТУ ГОУ» з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову згідно платіжної інструкції № 3 10558 від 16 січня 2026 року, у розмірі 1 331 (одна тисяча триста тридцять одна) гривня 20 копійок.
На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне рішення суду складено 27 липня 2026 року.
Суддя | Марина ГЕРАСИМЕНКО