Справа №461/3941/26 
Провадження №2-а/461/112/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 серпня 2026 року м.Львів
Галицький районний суд м. Львова в складі:
головуючого судді Кротової О.Б., 
секретар судового засідання Петрушка І.С., 
за участі:
представника позивача Пандерецького В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: інспектор відділення поліції №3 (м.Сколе) СРУП Головного управління Національної поліції у Львівській Білинець Михайло Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

в с т а н о в и в :

02.06.2026 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: інспектор відділення поліції №3 (м.Сколе) СРУП Головного управління Національної поліції у Львівській Білинець Михайло Михайлович, в якому просить скасувати постанову серії ЕНА №7223969 від 19.05.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що 19.05.2026 інспектором відділення поліції №3 (м.Сколе) Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області Білинець М. М. складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7223969 за ч.1 ст.132-1 КУПАП. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 , керуючи спеціалізованим вантажним сідловим тягачем DAF FT CF 85 (номерний знак НОМЕР_1 ) у складі із спеціалізованим напівпричіп цистерною TRAILOR S 383 (номерний знак НОМЕР_2 ) перевозив дизельне паливо згідно ТТН РПРБ-008241 без погодженої схеми руху із органами Національної поліції, а також відсутній оранжевий проблисковий маячок, чим порушив пункт 22 Правил дорожнього руху України. На ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн. Вважає дану постанову необгрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає вимогам ст.ст.245,280 КУпАП. По-перше, він перевозив паливо дизельне, а відповідно до Додатку А до ДОПНВ (Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів), паливо дизельне є небезпечним вантажем з номером ООН 1202, класом 3, група упаковки ІІІ. Однак, відповідно до п.1.10.3.1.2 додатку А до ДОПНВ до вантажів підвищеної небезпеки відносяться легкозаймисті рідини класу 3, але з групами упаковки І та ІІ. Отже, паливо дизельне з номером ООН 1202 не є вантажем підвищеної небезпеки, тому при його перевезенні погодження схеми руху органами Національної поліції — не вимагається. По-друге, також у нього не виникало обов`язку щодо встановлення на транспортному засобі оранжевого проблискового маячка, оскільки сам по собі тип транспортного засобу — сідловий тягач із напівпричепом цистерною, не свідчить про його належність до великовагових чи великогабаритних транспортних засобів. Визначальним критерієм є саме перевищення нормативно встановлених вагових або габаритних параметрів. Спеціалізований вантажний сілловий тягач DAF FT CF 85 у складі із спеціалізованим напівпричепом-цистерною TRAILOR S 383 за своїми технічними характеристиками є звичайним спеціалізованим транспортним засобом, який здійснює перевезення вантажів у межах нормативних вагових та габаритних параметрів, визначених чинним законодавством України. Окрім цього, в оскаржуваній постанові не конкретизовано пункт ПДР, який був порушений. Так, у постанові міститься лише загальне посилання на пункт 22 ПДР, однак не зазначено конкретного підпункту, вимоги якого було порушено, оскільки пункт 22 ПДР регулює “Перевезення вантажу”, та має 7 підпунктів, які встановлюють різні правові норми та регулюють різні правовідносини. Відтак, на його думку, наведені обставини свідчать про неправильне застосування відповідачем норм матеріального права та неналежне з`ясування фактичних обставин справи під час винесення оскаржуваної постанови. На підставі наведеного вище, просить позов задоволити.
Ухвалою судді від 03.06.2026 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, надано строк для усунення недоліків.
15.06.2026 на адресу суду надійшла заява ОСОБА_1 про усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою судді від 16.06.2026 прийнято до розгляду адміністративний позов, відкрито провадження у адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, призначено судове засідання. 
22.06.2026 на електронну адресу суду від представника відповідача Головного управління національної поліції у Львівській області — Вітрів В.Р. надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи позовні вимоги, зазначила наступне. 18.06.2026 до відділення поліції №3 Стрийського районного управління поліції ГУНП у Львівській області через СЕД ГУНП у Львівській області надійшла ухвала Галицького районного суду м.Львова про відкриття провадження у справі від 16.06.2026.Ознайомитись зі змістом позовної заяви не виявилось можливим, оскільки на адресу відповідача жодних позовних заяв від позивача та його представника не надходило. Зазначає, що позивачем не виконано обов`язок направлення копії позовної заяви відповідачу, що порушує право на реалізацію якісного збору доказів по справі. На підставі наведеного вище, просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку із порушенням права відповідача на ознайомлення з матеріалами позовної заяви. 
Окрім цього, 16.07.2026 електронною поштою, а 20.07.2026 засобами поштового зв`язку відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому, не погоджуючись із доводами позовної заяви, представник відповідача зазначає наступне. 19 травня 2026 року працівниками поліції під час відпрацювання повідомлення, яке надійшло на лінію «102», здійснено перевірку обставин перевезення дизельного пального спеціалізованим транспортним засобом. У ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 керував спеціалізованим вантажним сідловим тягачем DAF FT CF 85, державний номерний знак НОМЕР_3 , у складі зі спеціалізованим напівпричепом-цистерною TRAILOR S383, державний номерний знак НОМЕР_4 , та перевозив дизельне пальне згідно з товарно-транспортною накладною N? РПРБП-008241 від 19.05.2026 загальною масою 1669 кг. За результатами перевірки посадовою особою Національної поліції винесено постанову серії ЕНА N№ 7223969 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1ст.132-1 КУпАП. Пді час розгляду справи інспектор діяв у межах наданих законом повноважень. Позивачу були роз`яснені його права, надано можливість висловити свої пояснення та заперечення, що підтверджується відеозаписом із нагрудної камери поліцейського. Доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи не відповідають фактичним обставинам, оскільки порядок розгляду справи дотримано, копію постанови вручено, порядок її оскарження роз`яснено. Позовна заява містить власне тлумачення позивачем норм законодавства у сфері перевезення небезпечних вантажів, однак така незгода з висновками посадової особи Національної поліції сама по собі не свідчить про незаконність постанови. Повторно звертає увагу суду на те, що позивачем не виконано обов`язок направлення копії позовної заяви відповідачу, що порушує право на реалізацію якісного збору доказів по справі.
В судовому засіданні засідання представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Пендерецький В.І. позовні вимоги підтримав з мотивів, наведених у позовній заяві, просив такі задоволити у повному обсязі.
Представник відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області у судове засідання не з`явився, належим чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.
Заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. 
Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно з ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.
Ст.245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст.245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч.2 ст. 33 КУпАП).
Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7223969 від 19.05.2026 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу 510 грн., у зв`язку з тим, що 19.05.2026 о 19:30год у с.Підгородці по вул.Лисенка, буд.2, ОСОБА_1 керував спеціалізованим вантажним сідельним тягачем ДАФ, д.н.з. НОМЕР_5 , у складі із спеціалізованим напівпричіпом цистерною Тейлор, д.н.з. НОМЕР_2 , перевозив дизельне пальне згідно ТТН РПРБП-008241 від 19.05.2026, загальною масою 166,9кг. Маршрут пролягав дорогами Т1409 та С141522 та комунальною дорогою с.Підгородці, вул.Бандери, при цьому не мав погодженої схеми руху із органами НП. Відсутній оранжевий проблисковий маячок, чим порушив п.22 ПДР — Порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353, встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306.
Відповідно до п.1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух», зокрема, встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху зазначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху, зокрема, встановлено, що дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється відповідно до Директиви 2008/68/ЄС Європейського Парламенту та Ради від 24 вересня 2008 р. про внутрішні перевезення небезпечних вантажів, Європейської Угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів та нормативно-правових актів України у зазначеній сфері, а також передбачає чіткий перелік параметрів, яким має відповідати транспортний засіб та його состав під час здійснення руху та перевезення небезпечних вантажів, що детально визначені та описані в цьому пункті ПДР.
Згідно частини 1статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків відповідальності перед суспільством.
Відповідно до частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-ХІІ учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Відповідно до п. 1.1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі-ПДР) ці правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Згідно з п.1.9 ПДР особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Пунктом 11 ч. 1ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" від 02 липня 2015 року № 580-VIII(далі: Закон України «Про Національну поліцію») визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно з п.п. 2, 3статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.
Відповідно до п.1.3. ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
Згідно із п. 22 ПДР України, дорожнє перевезення небезпечних вантажів здійснюється за спеціальними правилами.
Порядок та основні вимоги до забезпечення безпеки дорожнього перевезення небезпечних вантажів на всій території України, визначені Правилами дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженими Наказом Міністерства внутрішніх справ України 04 серпня 2018 року №656.
Пунктами 4, 5 розділу ІІІ Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів визначено, що контроль за дотриманням вимог, що стосуються дорожнього перевезення небезпечних вантажів, покладається на підрозділи поліції, а в пунктах пропуску через державний кордон - на компетентні органи. Контроль здійснюється посадовою особою, що має відповідні повноваження, передбачені в посадових інструкціях, та пройшла спеціальне навчання (перепідготовку) з питань перевезення небезпечних вантажів.
Згідно з п.4 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів дорожнє перевезення небезпечних вантажів територією України здійснюється з урахуванням вимог додатків А, В до ДОПНВ та цих Правил.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» небезпечний вантаж - речовини, матеріали, вироби, відходи виробничої та іншої діяльності, які внаслідок притаманних їм властивостей за наявності певних факторів можуть під час перевезення спричинити вибух, пожежу, пошкодження технічних засобів, пристроїв, споруд та інших об`єктів, заподіяти матеріальні збитки та шкоду довкіллю, а також призвести до загибелі, травмування, отруєння людей, тварин і які за міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за результатами випробувань в установленому порядку залежно від ступеня їх впливу на довкілля або людину віднесено до одного з класів небезпечних речовин.
Як передбачено п. 7 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС від 04.08.2018 №656 погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів - погодження з Національною поліцією України руху транспортних засобів конкретними вулицями та дорогами, що обумовлює недопущення проїзду через комерційні або житлові райони, екологічно чутливі райони, промислові зони з небезпечними об`єктами або дорогами транспортних засобів, які становлять серйозну фізичну небезпеку для учасників руху; вимоги щодо руху та стоянки в разі несприятливих погодних умов, землетрусів, аварій, страйків, громадських заворушень або військових дій; обмеження руху транспортних засобів у певні дні тижня або року.
Відповідно до положень підпункту 1 пункту 9 розділу І Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затверджених наказом МВС від 04.08.2018 № 656, під час перевезення небезпечних вантажів у кабіні водія транспортної одиниці повинні бути,крім перелічених у ПДР, такі документи: при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі.
Пунктом 7 розділу 1 Правил визначено, що вантажі підвищеної небезпеки - небезпечні вантажі, що можуть бути використані не за призначенням, а в терористичних цілях та відповідно призвести до тяжких наслідків, зокрема масової загибелі людей або великих руйнувань. Перелік вантажів підвищеної небезпеки визначається згідно з главою 1.10 додатка А до ДОПНВ.
Згідно з положеннями глави 1.10 додатка А до ДОПНВ дизельне паливо не включено у перелік небезпечних вантажів підвищеної небезпеки.
Дизельне пальне класифікується як небезпечний вантаж класу 3 легкозаймисті рідини, з ідентифікаційним номером НОМЕР_6 , група упаковки ІІІ, відповідно до вимог Європейської угоди про міжнародне дорожнє перевезення небезпечних вантажів (ДОПНВ).
З врахуванням вищенаведеного, слід дійти висновку про те, що отримання погодження маршруту від Національної поліції на перевезення дизельного палива не вимагається.
Відповідно до ч.1ст.132-1 КУпАП порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Окрім цього, як вбачається із змісту постанови серії ЕНА №7223969 від 19.05.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 КУпАП, така винесена у зв`язку із тим, що ОСОБА_1 , керуючи спеціалізованим вантажним сідловим тягачем DAF FT CF 85 (номерний знак НОМЕР_1 ) у складі із спеціалізованим напівпричіп цистерною TRAILOR S 383 (номерний знак НОМЕР_2 ) перевозив дизельне паливо згідно ТТН РПРБ-008241 без погодженої схеми руху із органами Національної поліції, а також відсутній оранжевий проблисковий маячок.
Відповідно до пункту 3.6 ПДР України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору на транспортних засобах із розпізнавальним знаком “Діти”, на механічних транспортних засобах дорожньо-експлуатаційної служби під час виконання робіт на дорозі, на транспортних засобах спеціального, спеціалізованого призначення, на великогабаритних та великовагових транспортних засобах, на сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, на транспортних засобах реагування суб`єктів охоронної діяльності не дає їм переваги в русі, а служить для привернення уваги та попередження про небезпеку. При цьому водіям транспортних засобів дорожньо-експлуатаційної служби під час виконання роботи на дорозі дозволяється відступати від вимог дорожніх знаків (крім знаків пріоритету та знаків 3.21-3.23), дорожньої розмітки, а також пунктів 11.2, 11.5-11.10, 11.12, 11.13, підпунктів "б", "в", "ґ" пункту 26.2 цих Правил за умови забезпечення безпеки дорожнього руху. Водії інших транспортних засобів не повинні перешкоджати їхній роботі.
Відповідно до п. 22.6. ПДР України транспортні засоби, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів, повинні рухатися з увімкненим ближнім світлом фар, задніми габаритними ліхтарями та встановленими у випадках, визначених спеціальними правилами, розпізнавальними знаками, передбаченими пунктом 30.3 цих Правил, а великовагові та великогабаритні транспортні засоби, сільськогосподарська техніка, ширина якої перевищує 2,6 м - також з увімкненим проблисковим маячком (проблисковими маячками) оранжевого кольору.
Законом України «Про автомобільний транспорт» визначено, що:
- великоваговий транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з вагових параметрів якого перевищує встановлені на території України допустиму максимальну масу чи осьове навантаження;
- великогабаритний транспортний засіб - транспортний засіб з вантажем або без вантажу, хоча б один з габаритних параметрів якого перевищує встановлені на території України допустимі параметри.
Отже, для покладення на водія відповідальності у зв`язку з відсутністю або невикористанням оранжевого проблискового маячка, відповідач повинен був довести належними та допустимими доказами, що конкретний транспортний засіб на момент його експлуатації відповідав передбаченій Правилами категорії, для якої встановлено відповідний обов`язок, а саме був великогабаритним та/або великоваговим. Сам по собі факт, що DAF FT CF 85 є сідельним тягачем, а TRAILOR S 383 — напівпричепом-цистерною, не підтверджує ані перевищення ними встановлених пунктом 22.5 ПДР вагових чи габаритних нормативів. 
Матеріали справи не містять належних доказів того, що зазначений транспортний засіб мав параметри, які відповідно до пункту 22.5 ПДР дозволяють віднести його до великогабаритного чи великовагового. 
Таким чином, відсутність на спеціалізованому сідельному тягачі DAF FT CF 85 у складі з напівпричепом-цистерною TRAILOR S 383 проблискового маячка оранжевого кольору сама по собі не свідчить про порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки органом поліції не доведено наявності конкретної передбаченої ПДР обставини, за якої встановлення та використання такого маячка є обов`язковим.
Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно ч. 1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Отже, згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України,Законами України, зокрема, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.
Враховуючи вказане, адміністративна відповідальність за перевезення дизельного пального (3 клас небезпечного вантажу) у разі відсутності погодження маршруту від Національної поліції не є в розумінні положень Наказу Міністерства внутрішніх справ України №656 порушенням положень ДОПНВ та пункту 22 ПДР, а наявність оранжевого проблискового маячка не вимагається, тому притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.132-1КУпАП є безпідставним.
Статтею 280 КУпАП установлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
За змістом частин першої-третьої ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.
Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.
При цьому, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Також, згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Згідно з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у справі №463/1352/16-а ВС від 08.07.2020, процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень.
Позивач ОСОБА_1 , обґрунтовуючи позовні вимоги, зазначив, що вважає постанову необґрунтованою та безпідставною.
Відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, а саме порушення останннім п.22 Правил дорожнього руху України.
З наданого відповідачем та дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського вбачається, що працівниками поліції було проведено розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст.132-2 КУпАП. Із відеозапису вбачається, що працівник поліції зупинив транспортний засіб — спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF FT CF 85 у складі зі спеціалізованим напівпричепом-цистерною TRAILOR S 383. Після зупинки працівник поліції звертається до водія, повідомляє причину зупинки та перевіряє документи, що стосуються водія і транспортного засобу. У подальшому працівник поліції звертає увагу на відсутність погодженого із Національною поліцією маршруту рух, у зв`язку з чим повідомляє водієві про виявлене, на його думку, порушення вимог законодавства у сфері безпеки дорожнього руху. Згодом, коли постанова у справі про адміністративне правопорушення майже була складена поліцейським, а розгляд справи фактично закінчувався, поліцейський додатково зазначив, що у фабулі постанови також зазначає про відсутність оранжевого проблискового маячка на транспортному засобі, оскільки встановлення такого також вимагається при перевезенні вантажу такого виду. При цьому працівником поліції не встановлюються та не фіксуються технічні характеристики транспортного засобу, його фактична маса, габаритні параметри, характер та кількість вантажу, а також інші обставини, які б свідчили про віднесення транспортного засобу до категорії великогабаритних чи великовагових або про здійснення ним перевезення небезпечного вантажу.
Об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, необхідних для вирішення справи про наявність обставин порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідачем надано не було.
Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства та доказів, зібраних у справі, суд прийшов до висновку, що поліцейський дійшов до передчасного висновку щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.132-1 КУпАП, повно та всебічно не дослідивши всі обставини справи. 
Суд критично оцінює доводи сторони відповідача, наведені у відзиві на позовну заяву, щодо порушення права відповідача на ознайомлення із матеріалами позовної заяви, зважаючи на наступне.
Відповідно до ч.2 ст.161 КАС України у разі подання позовної заяви та доданих до неї документів в електронній формі через електронний кабінет до позовної заяви додаються докази надсилання її копії та копій доданих документів іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.
ОСОБА_1 звернувся до Галицького районного суду м.Львова із позовною заявою, направивши її поштовим відправленням. Відтак, обов`язку скерування копії позовної заяви із додатками до такої відповідачу у позивача не виникало.
В такому разі, відповідно до ч.2 ст.174 КАС України одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів (крім випадків, якщо позивачем є суб`єкт владних повноважень, а також якщо позов подано в електронній формі через електронний кабінет).
Отже, такий обов`язок покладено на суд.
Як вбачається із матеріалів справи, позовну заяву із додатками відповідачем Головним управлінням національної поліції у Львівській області отримано в електронному кабінеті користувача підсистеми “Електронний суд” 03.07.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу. 
Окрім цього, копія позовної заяви із додатками скеровувалася відповідачу поштовим відправленням. Як вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду, відправлення отримано 02.07.2027 за довіреністю.
Згідно частини 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні докази, з врахуванням встановленого КАС України обов`язку відповідача доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, суд прийшов до висновку про недоведеність вини позивача в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а тому суд вважає належним способом захисту порушених прав позивача скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень, а справу про адміністративне правопорушення закрити.
За приписами частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 сплачено судовий збір у сумі 665,60 грн, що підтверджується відповідною квитанцією.
Враховуючи, що позовні вимоги до Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягають задоволенню та зазначені вище норми КАС України, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області підлягає стягненню судовий збір в сумі 665,60 грн.
Керуючись ст.6, 9, 72-77, 229, 241-246, 295, 297 КАС України, суд,-

у х в а л и в:

позов  ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа: інспектор відділення поліції №3 (м.Сколе) СРУП Головного управління Національної поліції у Львівській Білинець Михайло Михайлович, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задоволити.
Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №7223969 від 19.05.2026 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ч.1 ст.132-1 КУпАП – скасувати.
Справу про адміністративне правопорушення відносно  ОСОБА_1 за ч.1 ст.132-1 КУпАП – закрити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь  ОСОБА_1 665,60 грн судового збору.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст рішення складений 10.08.2026.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , НОМЕР_7 , номер телефону: НОМЕР_8 ;
відповідач: Головне управління Національної поліції у Львівській області, 79007, м. Львів, пл. Генерала Григоренка, буд.3, код ЄДРПОУ 40108833, електронна пошта: gupolice@lv.police.gov.ua;
третя особа: Інспектор відділення поліції №3 (м.Сколе) СРУП Головного управління Національної поліції у Львівській Білинець Михайло Михайлович, м.Сколе, вул.І.Франка, буд.2а, ел.пошта: ІНФОРМАЦІЯ_2 

Суддя          Ольга КРОТОВА