Справа № 727/12255/26 
Провадження № 1-кп/727/528/26

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
Головуючого-судді: ОСОБА_1 
за участю секретаря: ОСОБА_2 
прокурора: ОСОБА_3 
потерпілих: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 
захисника: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Чернівці кримінальне провадження №727/12255/26, зареєстроване в ЄРДР за №12026263020000620 від 09.08.2026 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
У провадженні Шевченківського районного суду м.Чернівці перебуває дане кримінальне провадження.
ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні 08.08.2026 року кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. 
У матеріалах кримінального провадження наявне рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 17.01.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено як захід медичного характеру, примусову амбулаторну психіатричну допомогу у Комунальній установі «Ямпільська центральна районна лікарня» Вінницької області, до покращення психічного стану на строк не більше 6 (шести) місяців.
Окрім того, з наявної у матеріалах кримінального провадження відповіді ОКНП «Чернівецька обласна психіатрична допомога» від 14.08.2026 року встановлено, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , була доставлена 27.07.2026 року до лікарні. Перебувала на стаціонарному лікуванні з 27.07. 2026 року по 03.08.2026 року. Останній було виставлено діагноз: гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії (F23/1).
Також, з наявної у матеріалах кримінального провадження інформації про особу, наданої Державною міграційною службою України встановлено, що зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_1 .
Проте, відомості щодо стану психічного здоров`я обвинуваченої за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_7 органом досудового розслідування не встановлювались.
Зазначене кримінальне провадження було надіслано до суду з клопотанням про розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового засідання. 
Згідно ч. 1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертною установою, експертом або експертами, яких залучають сторони кримінального провадження або слідчий суддя за клопотанням сторони захисту у випадках та порядку, передбачених статтею 244 цього Кодексу, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання. Не допускається проведення експертизи для з`ясування питань права.
За змістом п.3 ч.2 ст.242 Кодексу слідчий або прокурор зобов`язані забезпечити проведення експертизи щодо визначення психічного стану підозрюваного за наявності за наявності відомостей, які викликають сумнів щодо його осудності, обмеженої осудності. Примусове залучення особи для проведення медичної або психіатричної експертизи здійснюється за ухвалою слідчого судді, суду.
Статтею 509 КПК України також визначено, що слідчий, дізнавач, прокурор зобов`язані залучити експерта (експертів) для проведення психіатричної експертизи у разі, якщо під час кримінального провадження будуть встановлені обставини, які дають підстави вважати, що особа під час вчинення суспільно небезпечного діяння була в неосудному або обмежено осудному стані або вчинила кримінальне правопорушення в осудному стані, але після його вчинення захворіла на психічну хворобу, яка позбавляє її можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. Такими обставинами, зокрема, є: 1) наявність згідно з медичним документом у особи розладу психічної діяльності або психічного захворювання;  2) поведінка особи під час вчинення суспільно небезпечного діяння або після нього була або є неадекватною (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті тощо).
У цих випадках слідчий чи прокурор позбавляється права оцінювати за своїм переконанням необхідність залучення експерта для проведення експертизи, адже експертиза має бути проведена безвідносно до слідчої ситуації, сукупності зібраних під час досудового розслідування доказів з огляду на появу об`єктивних обставин, з`ясування яких потребує саме експертного дослідження.
Проте, всупереч наведеним положенням КПК України, прокурором ОСОБА_3 під час проведення досудового розслідування не було виконано свого обов`язку та не забезпечено проведення психіатричної експертизи відносно підозрюваної ОСОБА_7 .
Натомість, у матеріалах кримінального провадження №727/12255/26 наявна заява ОСОБА_7 про те, що вона відмовляється від проходження психіатричної експертизи через власні внутрішні переконання, оскільки вважає себе абсолютно здоровою та адекватною людиною, яка повністю контролює свої дії. 
Наведені обставини унеможливили розгляд кримінального провадження за спрощеною процедурою без проведення судового засідання, у зв`язку з чим суд був вимушений здійснити перехід від судового розгляду у спрощеному провадженні та здійснювати судовий розгляд за загальними правилами судового провадження. 
У постанові Об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду від 14 червня 2021 року у справі № 686/9636/18 зазначено, що «обов`язок, за наявності на те підстав, звертати увагу державних органів, громадських організацій або посадових осіб на встановлені по справі факти порушення закону, причини і умови, що сприяли вчиненню злочину і вимагають вжиття відповідних заходів, або виявленні порушення прав громадян та інші порушення закону, допущені при провадженні дізнання, досудового слідства або при розгляді справи нижчестоящим судом, покладався КПК 1960 року на суд шляхом винесення окремої ухвали чи постанови.
Невичерпний перелік підстав для винесення такого виду судових рішень, безпосередня функція яких слугувала ефективним засобом дотримання законності та забезпечення судом захисту прав і свобод людини, визначався статтями23-2,380,400-2КПК1960 року.
Натомість чинний кримінальний процесуальний закон не урегульовує питання постановлення такого виду судових рішень, як-то окрема ухвала чи постанова, які-би надавали можливість суду звертатися до державних органів, посадових чи службових осіб з метою належного реагування на встановлені у ході судового розгляду порушення закону, прав і основоположних свобод людини органом досудового розслідування чи судом нижчестоящої інстанції.
Єдиним випадком, коли чинний КПК прямо передбачає постановлення окремих ухвал, є наявність процесуальних підстав, визначених устатті 378 цього Кодексу.
Кримінальні процесуальні рішення - це правозастосовні акти уповноважених державних органів або посадових осіб, виражені у встановленій законом процесуальній формі та прийняті у межах їх компетенції у передбаченому законом порядку. Вони виражають владні волевиявлення про дії та спрямовані на виконання завдань кримінального провадження.
Відповідно до пункту 10 частини 1 статті 3 КПК кримінальне провадження - це досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.
Отже, системне тлумачення норм, закріплених у пункті 10 частини 1 статті 3, статтях 91, 110, 369, 371, 372 та 419 КПК України дає змогу дійти висновку про те, що рішення судів будь-якої інстанції приймаються у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, спрямовані на досягнення завдань кримінального провадження, постановлені або ухвалені в межах судового розгляду, встановлених для відповідного виду провадження.
Тобто, процесуальні рішення ухвалюються для встановлення і закріплення кримінальними процесуальними засобами ознак вчиненого кримінального правопорушення, доведеності винуватості (невинуватості) осіб, які його вчинили під час кримінального провадження, інших обставин, передбачених статтею 91 КПК України, а також задля забезпечення кримінального провадження.
Таким чином, Суд вбачає за можливе ухвалення рішень, які не пов`язані із суттю кримінального провадження або з його забезпеченням, проте, постановлення таких ухвал має зумовлюватися позитивним впливом на ефективність здійснення правосуддя у конкретному кримінальному провадженні та забезпеченням конституційного права на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України».
Згідно з висновком Верховного суду, за наявності відповідних підстав, суд будь-якої інстанції має процесуальні повноваження для постановлення ухвал, які не вирішують справи по суті, однак звертають увагу уповноважених органів на встановлені у кримінальному провадженні факти порушення закону, які потребують вжиття належних заходів реагування.
На думку суду, у даному кримінальному провадженні було встановлено порушення вимог кримінального процесуального законодавства під час проведення досудового розслідування, які потребують відповідного реагування, що позитивно вплине на ефективність здійснення правосуддя у кримінальному провадженні та забезпечить право обвинуваченої на судовий захист, гарантований статтею 55 Конституції України.
На підставі викладеного та керуючись ст.11, ст. 372 КПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Обставини, викладені в даній ухвалі, довести до відома  керівника Окружної прокуратури міста Чернівці ОСОБА_9 (м.Чернівці вул. Конституційна, 69) для вжиття відповідних заходів реагування.
Копію ухвали направити до Окружної прокуратури міста Чернівці.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1