Справа № 462/5920/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2026 року Залізничний районний суд м. Львова у складі: 

головуючого судді: Бориславського Ю.Л.,
при секретарі судових засідань: Каралюс Т.Р.,
за участі:
заявниці: ОСОБА_1 ,
представника заявниці - адвоката: Водопийко Х.Т.,
заінтересована особа: ОСОБА_2 , 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львова цивільну справу за заявою  ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,суд

в с т а н о в и в :

представник ОСОБА_3 - адвокат Водопийко Х.Т. звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису, у якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 на строк 6 місяців, яким визначити наступне тимчасове обмеження його прав: заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче як 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 , заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Заяву обґрунтувала тим, що ОСОБА_1 проживала у цивільному шлюбі із ОСОБА_2 протягом 4 років. Однак, останній рік стосунки між ними погіршилися, ОСОБА_2 почав зловживати алкогольними напоями, став агресивним, почав застосовувати фізичне та психологічне насильство. Факт домашнього насильства підтверджується терміновим заборонним приписом. Таким чином, заявниця є особою, яка зазнала домашнього насильства, вважає, що відносно неї вчинено психологічне та фізичне насильство, а тому просить задовольнити заяву.
У судовому засіданні заявниця ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 підтримали подану заяву, просили задовольнити та видати обмежувальний припис.
Заінтересована особа ОСОБА_2 не заперечив щодо задоволення заяви про видачу обмежувального припису.
Заслухавши учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд виходить з такого.
Статтею 350-2 ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно п. 3, 14 та 17 ч.1. ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 24 цього Закону до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
Пунктом 7 ч.1 ст. 1 Закону визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Згідно ч.3 ст. 26 цього Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону визначено поняття оцінки ризиків як оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
Згідно п. 3 ч.1 ст.350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).
Таким чином, зважаючи на наведені норми Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків.
Суди під час вирішення такої заяви мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі.
Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 з 10.06.2024 року по теперішній час. 
24 травня 2026 року працівниками поліції був виданий терміновий заборонний припис серії АА №428385 стосовно кривдника ОСОБА_2 у зв`язку із вчиненням ним домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно долучених до матеріалів заяви результатів медичних обстежень від 24.05.2026 року у ОСОБА_1 діагностовано злам кісток носа з задовільним стоянням кісткових фрагментів, множинні підшкірні гематоми обличчя, забій м`яких тканин обличчя, сп`яніння, забій обох ліктевих суглобів, забій зовнішніх статевих органів, перелом кісток носа закритий, із задовільним стоянням кісткових уламків, гематома правої поверхні лона. 
Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 01.07.2026 року провадження у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрито на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП у зв`язку з передачею матеріалів прокурору в порядку ст. 253 КУпАП.
Так, вказаною постановою суду встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АА від 24.05.2026 року № 331833 ОСОБА_2 , 24.05.2026 року близько 16 год. 07 хв., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , умисно висловлював погрози, нецензурно лаявся в сторону своєї співмешканки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає разом із нею, вчинив щодо останньої психологічне та фізичне домашнє насильство, а саме ображав її, погрожував, принижував, чим завдав шкоду її фізичному та психологічному здоров`ю та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Як вбачається з протоколу серії АА від 24.05.2026 року № 331833, ОСОБА_2 вчинив щодо ОСОБА_1 фізичне насильство, проте підтвердження проведення в порядку, передбаченому КПК України перевірки за цим фактом, до матеріалів не долучено.
Відповідно до даної постанови суду ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 28.04.2020 року у справі № 754/11171/19 при вирішенні питання щодо застосування тимчасового обмеження права власності кривдника шляхом встановлення судом обмежувального припису суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Відтак, обставинами, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису є факти вчинення кривдником одного з видів насильства передбачених статтею 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Згідно ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до змісту ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
За змістом ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу.
Доказами, що підтверджують обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису можуть бути матеріали, якими підтверджується наявність провадження (кримінального чи про адміністративне правопорушення) щодо особи, яка вчинила домашнє насильство, винесення термінового заборонного припису, інформації про внесення відомостей до Єдиного державного реєстру випадків домашнього насильства, показання свідків, висновки експертиз, власна фіксація подій на аудіо- або відеоносії, фіксація з нагрудних камер поліцейських, повідомлення про подію в заклади охорони здоров`я, медичні довідки, роздруківки текстових повідомлень, копії заяви до поліції тощо.
Судом встановлено, що домашнє насильство з боку ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 супроводжувалось застосуванням фізичного насильства, що мало наслідком заподіяння тілесних ушкоджень, а тому суд погоджується із доводами заявниці та її представника про наявність ризиків настання насильства у майбутньому.
Відповідно до ч.2, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:
1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою;
2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;
3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;
4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;
5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;
6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
Положеннями ст.21 цього Закону передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства.
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
За змістом ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» або Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що наведені заявницею та її представником обставини підтверджують вчинення домашнього насильства відносно заявниці зі сторони заінтересованої особи, наявні ризики продовження та повторного вчинення насильства щодо ОСОБА_1 , а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню 
Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.
У відповідності до ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.
Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 258-259, 265, 268, 273, 293, 294, 350-1- 350-6, 350-8, 354-355 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

заяву  ОСОБА_1 / ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса фактичного місця проживання: АДРЕСА_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 /, заінтересована особа: ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 / про видачу обмежувального припису - задовольнити.
Видати обмежувальний припис, яким вжити наступні заходи тимчасового обмеження прав стосовно ОСОБА_2 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 / та покладення на нього обов`язків:
- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 6 місяців;
- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближче як 200 метрів до місця проживання (перебування), роботи, інших місць частого відвідування ОСОБА_1 ,строком на 6 місяців;
- заборонити ОСОБА_2 особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 ,якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею, строком на 6 місяців;
- заборонити ОСОБА_2 вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.
Про видачу обмежувального припису повідомити Відділ поліції № 1 ЛРУП № 2 ГУ НП у Львівській області для взяття ОСОБА_2 , стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік та Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради.
Судові витрати, пов`язані з розглядом справи віднести на рахунок держави.
Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або у строки та порядку, передбаченому ст. 354, 355 ЦПК України.

Суддя: Бориславський Ю. Л.