Справа № 750/8037/26
Провадження № 2-а/750/127/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2026 року м. Чернігів

Деснянський районний суд міста Чернігова у складі:
судді – Слісар А.В.,
секретаря – Примак Т.В,,
за участю представника позивача – Приходько І.М.,
відповідача – ОСОБА_1 ,
представника відповідача – Дроботущенко Т.О.
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області до громадянина російської федерації ОСОБА_1 про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні,
в с т а н о в и в:

22.07.2026 року Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області звернулося до суду з позовом до відповідача, в якому просить прийняти рішення про затримання громадянки російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 21.01.2027. Позов мотивований тим, що 21.07.2026 працівниками Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області спільно зі співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було виявлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка незаконно перебуває на території України. Перевіркою стосовно відповідачки УДМС у Чернігівській області встановлено, що вона прибула на територію України у вересні 2013 року (зі слів через ППр «Нові Яриловичі» в приватних справах) та проживала на території України за паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , який зі слів відповідачки втратила у 2014 році; термін законного перебування в Україні закінчився у грудні 2013; документи на продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне перебування в Україні не оформила, перебуває в Україні незаконно, а саме з перевищенням дозволеного строку перебування; із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до територіальних органів Державної міграційної служби України не зверталася. 21.07.2026 працівниками УДМС у Чернігівській області відповідачку було затримано в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203 КУпАП, для з`ясування обставин правопорушення (рішення про примусове повернення не виконано, забезпечення вирішення питання примусового видворення), про що складено протокол про адміністративне затримання № МЧГ 000053. 21.07.2026УДМС у Чернігівській області відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживання без документів на право проживання з грудня 2013 року, за частиною другою статті 203 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн (протокол серії ПР МЧГ № 002125 від 21.07.2026 та постанова серії ПН МЧГ №002111 від 21.07.2026). 21.07.2026 внаслідок порушення відповідачкою законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень статті 30 Закону № 3773-УІ, УДМС у Чернігівській області прийнято рішення № 7401100100000935 про примусове видворення відповідачки з України. 21.07.2026 УДМС у Чернігівській області прийняло рішення про поміщення відповідачки до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення. Строк утримання відповідачки в ПТПІ закінчується 24.07.2026 о 09-15 годин. 
Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження.
У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити з підстав наведених у позові. Додаткова вказала, що відповідачка перебуваючи у пункті тимчасового перебування іноземців може оскаржити прийняті відносно неї рішення. 
Відповідач та її представник у судовому засіданні щодо задоволення позову заперечували. Відповідач звернула увагу суду, що у разі задоволення позову, її чоловік залишиться проживати один, а у нього двічі був інсульт та він має поганий стан здоров`я. У РФ вона не має житла та вона не хоче туди повертатися. Вона має бажання звернутися до органів міграційної служби для легалізації її перебування на території України. Вказала що на території РФ їй може загрожувати безпека, але не вказала яка саме безпека та вказала що не має документів, які підтверджують це. Представник відповідача вказала, що Україна для відповідачки є її батьківщиною. Вона проживає у селі де жили її дід з бабою та батьки. Вона за свої кошти купила будинок у с. Журавка Прилуцького району, де проживає разом із своїм чоловіком. Проживає постійно в Україні тринадцять років, живе відкрито не переховується. Односельчани відзиваються про неї лише з позитивної сторони. Відповідачка не судима. Жодної загрози для України вона не представляє.
Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
21.07.2026 працівниками Управлінням Державної міграційної служби України в Чернігівській області спільно зі співробітниками Управління стратегічних розслідувань в Чернігівській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України було виявлено громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка незаконно перебуває на території України.
Перевіркою стосовно відповідачки УДМС у Чернігівській області встановлено наступне:
-прибула на територію України у вересні 2013 року (зі слів через ППр «Нові Яриловичі» в приватних справах) та проживала на території України за паспортом громадянина російської федерації № НОМЕР_1 , який зі слів відповідачки втратила у 2014 році;
-термін законного перебування в Україні закінчився у грудні 2013;
-документи на продовження терміну перебування в Україні або документи, які дають право на законне перебування в Україні не оформила, перебуває в Україні незаконно, а саме з перевищенням дозволеного строку перебування;
-із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту до територіальних органів Державної міграційної служби України не зверталася.
Вказаних обставин відповідачка не спростовувала.
21.07.2026 працівниками УДМС у Чернігівській області відповідачку було затримано в адміністративному порядку у зв`язку з вчиненням правопорушення, передбаченого частиною другою статті 203 КУпАП, для з`ясування обставин правопорушення (рішення про примусове повернення не виконано, забезпечення вирішення питання примусового видворення), про що складено протокол про адміністративне затримання № МЧГ 000053.
21.07.2026УДМС у Чернігівській області відповідачка була притягнута до адміністративної відповідальності за порушення законодавства про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме проживання без документів на право проживання з грудня 2013 року, за частиною другою статті 203 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн (протокол серії ПР МЧГ № 002125 від 21.07.2026 та постанова серії ПН МЧГ №002111 від 21.07.2026).
21.07.2026 внаслідок порушення відповідачкою законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, на підставі положень статті 30 Закону № 3773-УІ, УДМС у Чернігівській області прийнято рішення № 7401100100000935 про примусове видворення відповідачки з України.
21.07.2026 УДМС у Чернігівській області прийняло рішення про поміщення відповідачки до Волинського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою забезпечення примусового видворення.
Відповідно до частини третьої статті 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» (далі – Закон № 3773-VI) іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.
Згідно з частиною третьою статті 9 Закону № 3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
Пунктом 14 частини першої статті 1 Закону № 3773-VI визначено, що нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
Відповідно до частин 2, 3 статті 25 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. Рішення про добровільне повернення іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частинах першій і другій цієї статті, приймається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції, за заявою іноземця та особи без громадянства про добровільне повернення.
Проте, відповідач із заявою щодо добровільного повернення в країну походження або третю країну до ДМС, її територіальних органів та підрозділів не зверталася.
Таким чином, оскільки відповідачка тривалий час перебуває на території України незаконно та не вчиняла жодних дій з метою добровільного виїзду з території України після закінчення терміну перебування, процедура добровільного повернення стосовно нього не може бути застосована.
Частиною першою статті 26 Закону № 3773-VI визначено, що іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство України з прикордонних питань про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону. У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Згідно з частиною п`ятою статті 26 Закону № 3773-VI іноземець або особа без громадянства зобов`язані самостійно залишити територію України у строк, зазначений у рішенні про примусове повернення.
Згідно абзацу 1 частини першої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.
Частиною другою статті 263 КУпАП передбачено, що осіб, які незаконно перетнули або зробили спробу незаконно перетнути державний кордон України, порушили порядок в`їзду на тимчасово окуповану територію України або до району проведення антитерористичної операції чи виїзду з них, порушили прикордонний режим, режим у пунктах пропуску через державний кордон України або режимні правила у контрольних пунктах в`їзду-виїзду, правила використання об`єктів тваринного світу в межах прикордонної смуги та контрольованого прикордонного району, у територіальному морі, внутрішніх водах та виключній (морській) економічній зоні України, вчинили злісну непокору законному розпорядженню або вимозі військовослужбовця чи працівника Державної прикордонної служби України або члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також іноземців та осіб без громадянства, які порушили законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або не виконали рішення про заборону в`їзду в Україну, може бути затримано на строк до трьох годин для складення протоколу, а в необхідних випадках для встановлення особи та/або з`ясування обставин правопорушення - до трьох діб.
Частиною першою статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення або реадмісію, ухилятиметься від виконання рішення про його (її) примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення чи реадмісії відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію або якщо існує ризик його (її) втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, стосовно якого (якої) прийнято рішення про примусове видворення, документа, що дає право на виїзд з України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальний орган чи підрозділ, орган охорони державного кордону, орган Служби безпеки України подає до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням зазначених органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовну заяву про застосування судом до іноземця або особи без громадянства одного з таких заходів: 1) затримання з метою ідентифікації та/або забезпечення примусового видворення за межі території України; 2) затримання з метою забезпечення передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 3) взяття на поруки підприємством, установою чи організацією; 4) зобов`язання внести заставу.
Відповідно до частини одинадцятої вищезазначеної статті строк затримання іноземців та осіб без громадянства у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства, такий строк може бути продовжено, але загальний строк затримання не повинен перевищувати вісімнадцять місяців.
Згідно частини третьої статті 30 Закону № 3773-VI центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.
Відповідно до частини четвертої статті 30 Закону № 3773-VI іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.
Відповідачка не має жодної з обставин, на підставі яких відповідно до статті 31 Закону № 3773-УІ вона не може бути примусово видворена за межі території України, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту, він не має, за отриманням зазначеного статусу в Україні не зверталася.
Позитивна характеристика та хвороба чоловіка позивачки не є підставою для відмови у задоволенні позову.
Враховуючи, що відповідач тривалий час нелегально перебуває на території України, порушуючи міграційне законодавство України, обставини, на підставі яких вона не може бути примусово видворена за межі території України відсутні, тому є всі підстави вважати, що вона ухилятиметься від виконання рішення про її примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення, та оскільки строк її утримання в ПТПІ закінчується 24 липня 2026 року, а тому суд приходить до висновку про наявність підстав для прийняття рішення про затримання відповідача з поміщенням до ПТПІ строком на 6 (шість) місяців з метою забезпечення примусового видворення за межі території України.
Керуючись статтями 9, 90, 241-246, 271, 272, 289, 371 КАС України, суд

у х в а л и в:

позов Управління Державної міграційної служби України в Чернігівській області (місцезнаходження: вул. Шевченка, 51-а, м. Чернігів) до громадянина російської федерації ОСОБА_1 (місце перебування: АДРЕСА_1 ) про затримання з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні - задовольнити.
Затримати громадянку російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з поміщенням до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні з метою ідентифікації та забезпечення примусового видворення за межі території України строком на шість місяців до 21 січня 2027 року.
Рішення підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження – з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.
Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду. 
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.
Оскарження рішення про затримання іноземця або особи без громадянства не зупиняє його виконання.
Суддя    А.В. Слісар