ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2026 р. м. Чернівці Справа № 600/1770/26-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брезіної Т.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум про визнання протиправним та скасування пункту рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:
В поданому до суду адміністративному позові позивач просить суд винести рішення, яким:
- визнати протиправним та скасувати пункт 11 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 жовтня 2025 року № 100/В про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 30 %;
- зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку із частковою втратою працездатності у розмірі 30 %. 
В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що під час проходження військової служби набув захворювання, що пов`язані із захистом Батьківщини. 28.02.2024 року позивача було звільнено з військової служби у відставку за віком, після чого 17.04.2024 р. отримав направлення для огляду МСЕК, з метою встановлення відсотка втрати працездатності. У подальшому позивач зазначає, що проходив обстеження та знаходився на лікуванні та був направлений на МСЕК для встановлення відсотка втрати працездатності та групи інвалідності. Поряд із цим, позивач зазначає, що з 01.01.2025 році відбулася ліквідація МСЕК та створення Експертних команд (ЕКОПФО). Затримка розгляду справи позивача була зумовлена передачею справ між відомствами та лише 26.05.2025 року рішенням Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 134/25/1417/Р, позивачу встановлено 30% втрати професійної працездатності. Позивач зазначає, що відповідачем протиправно відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, посилаючись на порушення вимог ст. 16 Закону України № 2011-XII, а саме те, що втрату працездатності встановлено понад тримісячний термін після звільнення, без врахування усіх обставин. З вказаних підстав позивач просив суд задовольнити позов.
Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог відмовити. У відзиві відповідач зазначив, що Закон № 2011-XII не містить положень продовження, зупинення, переривання чи поновлення тримісячного строку у зв`язку із реорганізаційними змінами в системі медико-соціальної експертизи. Також відповідач зазначив, що проходження медичних оглядів у квітні-серпні 2024 р., лікування, збір медичних документів чи скерування матеріалів до МСЕК не породжують права на одноразову грошову допомогу. З вказаних підстав, відповідач просив відмовити у задоволені позовних вимог.

Рух справи у суді

Судом відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Матеріали справи містять: копію виписного епікризу з історії хвороби №3685 про перебування позивача на стаціонарному лікуванні з 05.07.2024 р. по 15.07.2024 р.; довідку ВЛК від 23.02.2024 р. №911; довідку від 19.10.2023 р. №279/335 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України; копію запису в медичній документації про направлення позивача на ЛКК 27.08.2024 р. та направлення на МСЕК; направлення від 17.04.2024 р. №268 для огляду та встановлення проценту втрати працездатності та групи інвалідності; копії медичних обстежень; Витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 26.05.2025 р. №134/25/1417/р. (а.с. 5, 7-14, 17).
Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформленого протоколом засідання від 23 жовтня 2025 року № 100/В, у п. 11 якого відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 30 %. Підставою для відмови вказано встановлення ступеня втрати працездатності у понад трьохмісячний термін після звільнення. (а.с. 6).

Мотивувальна частина

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст. 41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», від 25.03.1992 № 2232-ХІІ виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Пунктом 1 статті 16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011), передбачено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.
За приписами пп. 7 п. 2 ст. 16 Закону № 2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Статтею 16-1 Закону № 2011 визначений перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, визначеної цим Законом у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону.
Відповідно до п. 2 ст. 16-2 Закону №2011 одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
Згідно з п. 2 ст. 16-3 Закону № 2011 у випадках, передбачених підпунктами 4-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, одноразова грошова допомога призначається і виплачується відповідним військовослужбовцям, військовозобов`язаним або резервістам.
Пунктом 3 статті 16-3 Закону № 2011 визначено, що встановлення інвалідності або визначення ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам здійснюється в індивідуальному порядку державними закладами охорони здоров`я відповідно до законодавства.
Відповідно до п. 6 ст. 16-3 Закону №2011 одноразова грошова допомога призначається і виплачується Міністерством оборони України, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, а також органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Згідно з п. 8-9 ст. 16-3 Закону № 2011 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначено Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013р. № 975, зі змінами та доповненнями (далі - Порядок № 975).
Згідно з п. 11 Порядку № 975 військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст, якому виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, подає уповноваженому органу такі документи:
- заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності;
- завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.
Відповідно до п. 12 Порядку № 975 призначення і виплата одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, яких призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюється Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами.
Згідно з п.13 Порядку № 975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого додаються документи, зазначені в пунктах 10 і 11 цього Порядку.
Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження всіх зазначених документів приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявника з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.
Відповідно до п. 15 Порядку № 975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
При цьому, за приписами п.7 Порядку №975 у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках, серед іншого від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, - військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Комісією Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум прийнято рішення, оформленого протоколом засідання від 23 жовтня 2025 року № 100/В, у п. 11 якого відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 30 %. Підставою для відмови вказано встановлення ступеня втрати працездатності 26.05.2025 р. у понад трьохмісячний термін після звільнення 28.02.2024 року.
Відповідно до Витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи від 26.05.2025 р. №134/25/1417/р позивачу встановлено ступінь втрати працездатності 30 % з 23.02.2024 року. Причина втрати професійної працездатності: захворювання, ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини. 
Таким чином, позивач втратив 30% працездатності без установлення інвалідності під час проходження служби у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними із захистом Батьківщини, тому на переконання суду він має право на отримання одноразової грошової допомоги.
Крім того, суд звертає увагу на неоднозначність норми пп. 7 п. 2 ст. 16 Закону № 2011 у співставленні з п. 8 ст. 16-3 цього ж Закону, якщо в першому випадку визначений тримісячний строк (три місяці з дати звільнення з військової служби), то в другому випадку особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.
Зважаючи на обставини цієї справи, суд доходить висновку, що позивач об`єктивно не мав можливості отримання відповідної довідки МСЕК у трьохмісячний строк, оскільки не мав змоги вплинути на строк направлення його на ВЛК та проведення МСЕК. Крім того, слушними є доводи позивача, що з 01.01.2025 році відбулася ліквідація МСЕК та створення Експертних команд (ЕКОПФО). Затримка розгляду справи позивача була зумовлена передачею справ між відомствами та лише 26.05.2025 року рішенням Експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи № 134/25/1417/Р. Відтак, суд вважає, що у спірних правовідносинах позивач не має зазнавати негативних наслідків від того, що огляд не відбувся у межах тримісячного строку.
Подібний підхід викладений у постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року у справі № 826/7472/18, від 08 вересня 2022 року у справі № 200/4753/20-а, від 15 листопада 2023 року у справі № 160/11386/20 та від 15 грудня 2023 року у справі № 380/2772/21.
Відтак, суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої пп. 7 п. 2 ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Решта доводів сторін не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позову. 

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 та ч. 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. 
Згідно з ч.1 та ч. 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
За результатами розгляду справи суд дійшов висновку, що пункт 11 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 жовтня 2025 року № 100/В про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 30 %, є протиправним та підлягає скасуванню.
У зв`язку із вказаним суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог повністю в обраний позивачами спосіб. 

Судові витрати

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Судом встановлено, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому не вирішує питання відшкодування на його користь судових витрат. 

Керуючись статтями 9, 14, 77, 78, 90, 139, 143, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України,-

В И Р І Ш И В:
1. Адміністративний позов задовольнити повністю.
2. Визнати протиправним та скасувати пункт 11 рішення Міністерства оборони України, оформленого протоколом засідання комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум від 23 жовтня 2025 року № 100/В про відмову ОСОБА_1 у призначенні одноразової грошової допомоги, у зв`язку із втратою працездатності у розмірі 30 %.
3. Зобов`язати Міністерство оборони України призначити та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу, у зв`язку із частковою втратою працездатності у розмірі 30 %. 

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення складання. 

Найменування сторін:
позивач – ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );
відповідач – Міністерство оборони України в особі Комісії з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум (просп. Повітряних Сил, 6, м. Київ, 03049, код ЄДРПОУ 00034022).

Суддя Т.М. Брезіна