ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2026 року 
м. Київ
справа № 826/10281/17
адміністративне провадження № К/9901/66427/18 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
Судді-доповідача - Васильєвої І.А.,
суддів -Юрченко В.П., Хохуляка В.В.,
розглянувши в порядку письмового провадження
касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві 
на постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2017 (суддя: Смолій І.В.)
та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 (судді: Кузьмишина О.М., Глущенко Я.Б., Пилипенко О.Є.)
у справі № 826/10281/17
за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутстаффінг Бізнес Груп»
до Головного управління ДФС у м. Києві 
про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, - 
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аутстаффінг Бізнес Груп» (далі - позивач, ТОВ «Аутстаффінг Бізнес Груп», платник податків) звернулося до суду з позовом до Головного управління ДФС у м. Києві (далі - відповідач, ГУ ДФС у м. Києві, податковий/контролюючий орган), в якому просило суд: визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 08.06.2017:
1) № 0976140302, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3568084 грн.;
2) № 0977140302, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3846301 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач наголосив на протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень, оскільки господарські операції позивача з його контрагентами мали реальний характер, що підтверджується первинними документами.
Постановою Окружного адміністративного суду міста Києва від 25.10.2017, залишеною без змін постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 позов задоволено.
Не погоджуючись із судовими рішеннями першої та апеляційної інстанції податковий орган звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог (т. 7 а.с. 1-9).
В доводах касаційної скарги скаржник зазначив, що судами попередніх інстанцій порушено норми матеріального та процесуального права та порушено принцип офіційного з`ясування всіх обставин справи, що призвело до неправильного вирішення спору. Вказані доводи касаційної скарги містять ідентичні фактичні обставини, які зафіксовані в акті перевірки та які зводяться до порушення контрагентами позивача вимог податкового законодавства, наявністю кримінальних проваджень, допитами керівників контрагентів позивача про непричетність до введення господарської діяльності, відсутністю необхідної кількості кваліфікованого персоналу та основних засобів, наслідком чого є висновок податкового органу про неможливість контрагентів позивача до виконання господарських взаємовідносин.
Позивач надіслав відзив, в якому просив касаційну скаргу залишити без задоволення, а судові рішення судів попередніх інстанцій залишити без змін. (т. 7 а.с. 38-61).
Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що ГУ ДФС у м. Києві на підставі наказу від 02.03.2017 № 1432, повідомлення від 02.03.2017 № 4568/10/26-15-14-03-02, проведено документальну планову перевірку ТОВ «Аутстаффінг бізнес груп» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2014 по 31.12.2016, за результатами якої складено акт перевірки від 04.05.2017 №138/1-26-15-14-03-02/37119033 (т. 1 а.с. 46-120), яким встановлено порушення позивачем вимог:
1) п/п.134.1.1 п.134.1 ст.134 Податкового кодексу України п. 5,7,10 П(С)БО 15 «Дохід» в результаті чого встановлено заниження податку на прибуток в загальній сумі 2854467 грн., в тому числі: 1 кв. 2016 року в сумі 238050 грн., півріччя 2016 року в сумі 839101 грн., 9 місяців 2016 року в сумі 2854467 грн.;
2) п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198 Податкового кодексу України в результаті чого, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму 3076825 грн., в тому числі: лютий 2016 року на суму 86642 грн., березень 2016 року на суму 232158 грн., квітень 2016 року на суму 153400 грн., травень 2016 року на суму 206917 грн., червень 2016 року на суму 249228 грн., липень 2016 року на суму 12317430 грн., серпень 2016 року на суму 511900 грн., вересень 2016 року на суму 355983 грн., жовтень 2016 року на суму 63167 грн.
На підставі вказаного акту перевірки податковим органом прийнято податкові повідомлення-рішення від 08.06.2017:
1) № 0976140302, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств на суму 3568084 грн.;
2) № 0977140302, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість на суму 3846301 грн.
Позивач вважаючи вказані податкові повідомлення-рішення протиправними та такими, що порушують його права, звернувся до суду з даним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходили з того, що господарські операції між позивачем та його контрагентами мали реальний характер, оскільки фактичне здійснення господарських операцій підтверджується дослідженими належним чином оформленими первинними документами, які повністю відповідають вимогам, встановленим статтею 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року № 996-ХІV. Тоді як самі по собі порушення норм податкового законодавства контрагентами позивача не можуть бути доказом протиправної поведінки самого позивача.
При цьому, суди зазначили, що контрагенти позивача, як юридичні особи були внесені в Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб підприємців та були зареєстрованими платниками податків на додану вартість, не ліквідовані, не перебували у стані ліквідації, наявна вся необхідна інформація про керівників даних товариств, а придбаний позивачем у контрагентів товар, був у подальшому використаний позивачем у власній господарській діяльності.
Верховний Суд погоджується з такими висновками судів попередніх інстанцій, виходячи з наступного.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Приписами п/п. 14.1.181. п. 14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковим кредитом є сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Відповідно до п. 44.1 ст. 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.
Відповідно до п/п 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування податком на прибуток підприємств є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього розділу. 
Згідно з п. 135.1 ст. 135 ПК України доходи, що враховуються при обчисленні об`єкта оподаткування, включаються до доходів звітного періоду за датою, визначеною відповідно до статті 137, на підставі документів, зазначених у пункті 135.2 цієї статті, та складаються з: доходу від операційної діяльності, який визначається відповідно до пункту 135.4 цієї статті; інших доходів, які визначаються відповідно до пункту 135.5 цієї статті, за винятком доходів, визначених у пункті 135.3 цієї статті та у статті 136 цього Кодексу.
Пунктом 135.2 ст. 135 ПК України передбачено ,що доходи визначаються на підставі первинних документів, що підтверджують отримання платником податку доходів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Згідно з п. 138.2 ст. 138 ПК України витрати, які враховуються для визначення об`єкта оподаткування, визнаються на підставі первинних документів, що підтверджують здійснення платником податку витрат, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачено правилами ведення бухгалтерського обліку, та інших документів, встановлених розділом II цього Кодексу.
Відповідно до п/п. 139.1.9 п. 139.1 ст. 139 ПК України визначено, що не включаються до складу витрат витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими первинними документами, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Згідно з п. 185.1. ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.
Положеннями п. 186.1. ст. 186 ПК України передбачено, що місцем постачання товарів є: а) фактичне місцезнаходження товарів на момент їх постачання (крім випадків, передбачених у підпунктах «б» і «в» цього пункту); б) місце, де товари перебувають на час початку їх перевезення або пересилання, у разі якщо товари перевозяться або пересилаються продавцем, покупцем чи третьою особою; в) місце, де провадиться складання, монтаж чи встановлення, у разі якщо товари складаються, монтуються або встановлюються (з випробуванням чи без нього) продавцем або від його імені.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (п. 198.2 ст. 198 ПК України).
Пунктом 198.3 ст. 198 ПК України передбачено, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до статті 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи), у тому числі при їх імпорті, з метою подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку. 
Право на нарахування податкового кредиту виникає незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Пунктом 198.6 ст. 198 ПК України визначено, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними або оформлені з порушенням вимог чи не підтверджені митними деклараціями (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу).
За змістом наведених норм, право платника податків на збільшення податкового кредиту обумовлено юридичним складом, до якого входять такі юридичні факти, як придбання платником податку у інших платників цього податку товарів (послуг), призначених для використання в оподатковуваних операціях, що відповідають цілям господарської діяльності платника податку; підтвердження податковою накладною, виписаною постачальником - платником податку, митною декларацією (іншими подібними документами згідно з пунктом 201.11 статті 201 ПК України) суми нарахованого (сплаченого) податку в ціні придбання товару (послуг).
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо - безпосередньо після її закінчення. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені на паперових або машинних носіях і повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина 2 цієї статті).
Таким чином, будь-які документи (у тому числі, договори, акти, рахунки тощо) мають силу первинних документів лише в разі фактичного здійснення господарської операції. Якщо ж фактичного здійснення господарської операції не було, відповідні документи не можуть вважатися первинними документами для цілей ведення податкового обліку навіть за наявності всіх формальних реквізитів таких документів, що передбачені чинним законодавством.
В контексті наведеного суди встановили, що ТОВ «Аутстаффінг бізнес груп», мало взаємовідносини з ТОВ «Курсверх», ТОВ «Престиж Консалт ЛТД», ТОВ «Апекстрейд ЛТД», ТОВ «Ламан Ардо», ТОВ «Улта Ком», ТОВ «Валід Стайт», ТОВ «Плутос Груп Компані», ТОВ «Дакстер Трен», ТОВ «Дервік Капітал», ТОВ «Алекрі», ТОВ «Ойл Пром Альянс», ТОВ «БК «Альтор».
Так, між позивачем та ТОВ «Курсверх» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення кадрової документації, підбору персоналу та з ведення та формування документації від 15.04.2016р. №15-04/3, від 13.05.2016р. №13-05/16, від 15.04.2016р. №15-04/2, від 15.04.2016р. №15-04/1.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №20 від 26.04.2016р., №21 від 26.04.2016р., №71 від 26.04.2016р., №31 від 18.04.2016р., №39 від 20.05.2016р., №80 від 23.05.2016р., №90 від 21.06.2016р., № 91 від 22.06.2016р., №92 від 22.06.2016р., №112 від 22.06.2016р., №113 від 22.06.2016р, №68 від 13.07.2016р., №69 від 15.07.2016р., №132 від 19.07.2016р., №77 від 10.08.2016р., №15 від 03.08.2016р., №14 від 03.08.2016р., №13 від 03.08.2016р., №12 від 03.08.2016р., №77 від 15.09.2016р, №13 від 01.07.2016р., №67 від 12.07.2016р., №66 від 11.07.2016р., №14 від 01.07.2016р.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Курсверх» грошові кошти в сумі 3244710грн., що підтверджується виписками з банку від 27.04.2016р. №АБГ00000584, від 05.05.2016р. №АБГ00000609, від 05.05.2016р. №АБГ00000610, від 06.0.52016р. №АБГ00000631, від 23.05.2016р. №АБГ00000709, від 10.06.2016р. №00000812, від 23.06.2016р. №АБГ00000918, від 23.06.2016р. №АБГ000000919, від 23.06.2016р. №АБГ00000920, від 24.06.2016р. №00000935, від 06.07.2016р. №АБГ00001006, від 14.07.2016р. №АБГ00001061, від 20.07.2016р. №АБГ00001096, від 20.07.2016р. №АБГ00001097, від 27.07.2016р. №АБГ00001160, від 10.08.2016р. №АБГ00001290, від 10.08.2016р. №АБГ00001291, від 10.08.2016р. №АБГ00001292, від 10.08.2016р. №АБГ00001293, від 18.08.2016р. №АБГ00001348, від 30.08.2016р. №АБГ00001394, від 30.08.2016р. №АБГ00001395, від 30.08.2016р. №АБГ00001396, від 30.08.2016р. №АБГ00001398, від 30.08.2016р. №АБГ00001399, від 20.09.2016р. №АБГ00001546, а також виписано емітовані прості векселі: АА№2552913 від 05.072016р., АА№2552916 від 15.08.2016р., АА№2552915 від 15.08.2016р., АА№2552914 від 05.07.2016р.
Між позивачем та ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення кадрової документації, підбору персоналу та з ведення та формування документації від 29.04.2016р. №29-04/16, від 29.04.2016р. №29-16, від 02.06.2016р. №02-06/16.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №143 від 22.09.2016р., №144 від 23.09.2016р., №145 від 26.09.2016р., №146 від 26.09.2016р., №154 від 27.09.2016р., №104 від 15.08.2016р., №105 від 16.08.2016р., №106 від 26.08.2016р., №107 від 26.08.2016р., №108 від 26.08.2016р., №109 від 26.08.2016р., №148 від 30.08.2016р., №170 від 25.08.2016р., №206 від 29.08.2016р., №171 від 25.08.2016р., №2015 від 26.08.2016р., №152 від 25.07.2016р., №2 від 05.07.2016р., №119 від 25.07.2016р., №120 від 22.07.2016р., №121 від 22.07.2016р., №123 від 25.07.2016р., №124 від 25.07.2016р., №137 від 20.07.2016р., №138 від 19.07.2016р., №139 від 23.07.2016р., №140 від 23.07.2016р., №40 від 03.06.2016р., №202 від 29.06.2016р., №131 від 29.06.2016р., №130 від 29.06.2016р., №129 від 24.06.2016р., №128 від 24.06.2016р., №61 від 17.06.2016р., №108 від 30.05.2016р., №73 від 27.05.2016р., №72 від 27.05.2016р., №71 від 27.05.2016р., №74 від 27.05.2016р., №81 від 22.06.2016р. 
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Престиж Консалт ЛТД» грошові кошти в сумі 4057200грн., що підтверджується виписками з банку від 14.06.2016р. №АБГ00000845, від 14.06.2016р. №АБГ00000846, від 14.06.2016р. №АБГ00000847, від 14.06.2016р. №АБГ00000848, від 14.06.2016р. №АБГ00000849, від 21.06.2016р. №АБГ00000887, від 30.06.2016р. №АБГ00000941, від 30.06.2016р. №АБГ00000942, від 05.07.2016р. №АБГ00000998, від 06.07.20156р. №АБГ00001009, від 06.07.2016р. №АБГ00001010, від 06.07.2016р. №АБГ00001011, від 06.07.2016р. №АБГ00001012, від 06.07.2016р. №АБГ00001013, від 20.07.2016р. №АБГ00001099, від 21.07.2016р. №АБГ00001135, від 26.07.2016р. №АБГ00001158, від 27.07.2016р. №АБГ00001163, від 27.07.2016р. №АБГ00001164, від 27.07.2016р. №АБГ00001165, від 27.07.2016р. №АБГ00001166 від 27.07.2016р. №АБГ00001167, від 04.08.2016р. №АБГ00001213, 04.08.2016р. №АБГ00001214, від 04.08.2016р. №АБГ00001215, від 08.08.2016р. №АБГ00001275, від 08.08.2016р. №АБГ00001276, від 08.08.2016р. №АБГ00001277, від 30.08.2016р. №АБГ00001404, від 01.09.2016р. №АБГ00001419, від 02.09.2016р. №АБГ00001420, від 05.09.2016р. №АБГ00001435, від 05.09.2016р. №АБГ00001436, від 05.09.2016р. №АБГ00001437, від 07.09.2016р. №АБГ00001475, від 07.09.2016р. №АБГ00001476, від 07.09.2016р. №АБГ00001477, від 07.09.2016р. №АБГ00001478, від 07.09.2016р. №АБГ00001479, від 07.09.2016р. №АБГ00001480., від 28.09.2016р. №АБГ00001602, від 06.10.2016р. №АБГ00001676, від 06.10.2016р. №АБГ00001677, від 07.10.2016р. №АБГ00001709, від 07.10.2016р. №АБГ00001710, а також виписано емітований простий вексель АА№2552910.
Між позивачем та ТОВ «БК «Альтор» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення кадрової документації, підбору персоналу та з ведення та формування документації від 27.05.2016р. №27/05-16, від 29.04.2016р. №29-16/4, від 29.04.2016р. №29-04/02, від 29.04.2016р. №29-04/1.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №135 від 13.07.2016р., №134 від 12.07.2016р., №133 від 12.07.2017р., №131 від 11.07.2016р., №4 від 01.07.2016р., №156 від 17.06.2016р., №239 від 22.06.2016р., №240 від 22.06.2016р., №62 від 24.05.2016р., №51 від 23.05.2016р., №83 від 27.05.2016р., №52 від 23.05.2016р., №114 від 11.08.2016р., №3 від 01.07.2016р., №2 від 01.07.2016р., №132 від 11.07.2016р., №215 від 22.07.2016р.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «БК «Альтор» грошові кошти в сумі 1376700грн., що підтверджується виписками з банку від 31.05.2016р. №АБГ00000726, від 31.05.2016р. №АБГ00000727, від 31.05.201р. №АБГ00000728, від 06.06.2016р. №АБГ00000779, від 24.06.2016р. №АБГ00000934, від 05.07.2016р. №АБГ00000982, від 06.07.2016р. №АБГ00001004, від 06.07.2016р. №АБГ00001005, від 20.07.2016р. №АБГ00001008, від 20.07.2016р. №АБГ00001089, від 20.07.2016р. №АБГ00001090, від 20.07.2016р. №АБГ00001091, від 04.08.2016р. №АБГ00001088, від 10.08.2016р. №АБГ00001089, від 19.08.2016р. №АБГ00001091, від 19.08.2016р. №АБГ00001371, від 19.08.2016р. №АБГ00001372, від 19.08.2016р. №АБГ00001090, а також виписано емітовані прості векселі: АА№2552918, АА№2552911, АА№2552915, АА№2552912, АА№2552919.
Між позивачем та ТОВ «Ламан Ардо» укладено договори про надання послуг з ведення кадрової документації, послуг з підбору персоналу від 22.01.2016р. №22-01/16, від 29.01.2016р. №29-01/16.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: №108 від 16.02.2016р., №109 від 16.02.2016р., №88 від 18.02.2016р,, №193 від 26.02.2016р., №194 від 26.02.2016р.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Улта Ком» грошові кошти в сумі 51275грн., що підтверджується виписками з банку від 19.02.2016р. №АБГ00000197, від 04.03.2016р. №АБГ00000287, від 04.03.2016р. №АБГ00000288, від 09.03.2016р. №АБГ00000310, від 09.03.2016р. №АБГ00000311.
Між позивачем та ТОВ «Улта Ком» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по дослідженню кон`юнктури ринку від 10.02.2016р. №10-02/1, від 25.01.2016р. №25/01-16.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 01.03.2016р. №1, від 01.03.2016р. №2, від 01.03.2016р. №3, від 31.03.2016р. №18, від 31.03.2016р. №19, від 14.03.2016р. №58, від 10.02.2016р. №74, від 16.02.2016р. №75, від 21.03.2016р. №103.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Улта Ком» грошові кошти в сумі 119508,3грн., що підтверджується виписками з банку від 02.03.2016р. №АБГ00000263, від 02.03.2016р. №АБГ00000265, від 09.03.2016р. №АБГ00000322, від 09.03.2016р. №АБГ00000321, від 23.02.2016р. №АБГ00000225, від 02.03.2016р. №АБГ00000264, від 04.03.2016р. №АБГ00000305, від 29.03.2016р. №АБГ00000393, від 07.04.2016р. №АБГ00000504.
Між позивачем та ТОВ «Валід Стайт» укладено договори про надання послуг з підбору персоналу та формування кредитного резерву, послуг ведення кадрової документації, послуг з організації та проведення тренінгу.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Валід Стайт» грошові кошти в сумі 100800грн., що підтверджується виписками з банку від 14.03.2016р. №АБГ00000327, від 17.03.2016р. №АБГ00000337, від 18.03.2016р. №АБГ00000331, від 29.03.2016р. №АБГ00000389.
Між позивачем та ТОВ «Плутос Груп Компані» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з ведення та формування документації, послуг по дослідженню кон`юнктури ринку від 17.02.2016р. 17-02/02, від 18.02.2016р. №18-02/1, від 18.02.2016р. №18/02-2.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 01.04.2016р. №1, від 21.03.2016р. №38, від 21.03.2016р. №39, від 28.03.2016р. №40, від 24.03.2016р. №60.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Плутос Груп Компані» грошові кошти в сумі 530400грн., що підтверджується виписками з банку від 07.04.2016р. №АБГ00000485, від 29.03.2016р. №АБГ00000391, від 01.04.2016р. №АБГ00000415, від 07.04.2016р. №00000484 від 01.04.2016р. №АБГ00000416.
Між позивачем та ТОВ «Дакстер Трен» укладено договір про надання інформаційно-консультаційних послуг від 06.05.2016р. №06-05/1.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 11.10.2016р. №11, від 24.05.2016р. №33, від 13.10.2016р. №38.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Дакстер Трен» грошові кошти в сумі 384800грн., що підтверджується виписками з банку від 31.05.2016р. №АБГ00000730, від 11.10.2016р. №АБГ00001728, від 18.10.2016р. №АБГ00001743, від 25.10.2016р. №АБГ00001806, від 28.10.2016р. №АБГ00001813.
Між позивачем та ТОВ «Дервік Капітал» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по дослідженню кон`юнктури ринку від 13.04.2016р. №13-04/1, від 13.04.2016р. №13-04/2.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 13.04.2016р. №10, від 20.04.2016р. №43, від 25.04.2016р. №43.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Дервік Капітал» грошові кошти в сумі 489000грн., що підтверджується виписками з банку від 25.04.2016р. №АБГ00000580, від 05.05.2016р. №АБГ00000603, від 27.04.2016р. №АБГ00000583, від 05.0.52016р. №АБГ00000604.
Між позивачем та ТОВ «Алекрі» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по підбору персоналу від 02.09.2016р. №02-09/16, від 02.09.2016р. №02-09/3.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 27.09.016р. №79, від 27.09.2016р. №80, від 27.09.2016р. №81, від 27.09.2016рю. №82, від 27.09.2016р. №83, від 27.09.2016р. №84, від 27.09.2016р. №85, від 27.09.2016р. №86, від 27.09.2016р. №87, від 27.09.2016р. №88, від 27.09.2016р. №89, від 27.09.2016р. №90, від 27.09.2016р. №91, від 13.10.2016р. №159.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Алекрі» грошові кошти в сумі 1037700грн., що підтверджується виписками з банку від 07.10.2016р. №АБГ00001689, від 07.10.2016р. №АБГ00001690, від 07.10.2016р. №АБГ00001691, від 07.10.2016р. №АБГ00001692, від 07.10.2016р. №АБГ00001693, від 07.10.2016р. №АБГ00001694, від 07.10.2016р. №АБГ00001695, від 07.10.2016р. №АБГ00001696, від 07.10.2016р. №АБГ00001697, від 07.10.2016р. №АБГ00001698, від 10.10.2016р. №АБГ00001717, від 10.10.2016р. №АБГ00001718, від 10.10.2016р. №АБГ00001719, від 21.10.2016р. №АБГ00001793, від 20.10.2016р. №АБГ00001766.
Між позивачем та ТОВ «Ойл Пром Альянс» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг по дослідженню кон`юнктури ринку від 02.09.2016р. №02-09/16, від 02.09.2016р. №02-09/3.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 01.07.2016р. №2, від 01.07.2016р. №3, від 01.07.2016р. №4, від 01.07.2016р. №5, від 06.07.2016р. №8, від 11.07.2016р.№24, від 11.07.2016р. №25, від 11.07.2016р. №26, від 10.08.2016р. №27, від 22.07.2016р. №53, від 22.07.2016р. №54, від 22.07.2016р. №55, від 25.07.2016р. №56, від 25.07.2016р. №62, від 20.09.2016р. №63, від 19.08.2016р. №64, від 22.09.2016р. №64, від 22.08.2016р. №65, від 24.06.2016р. №79, 24.06.2016р. №80, від 25.07.2016р. №96, від 25.07.2016р. №97, від 25.07.2016р. №108, від 28.07.2016р. №126
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Ойл Пром Альянс» грошові кошти в сумі 3293440грн., що підтверджується виписками з банку від 05.07.2016р. №АБГ00000993, від 05.07.2016р. №АБГ00000994, від 05.07.20016р. №АБГ00000995, від 05.07.2016р. №АБГ00000991, від 05.07.2016р. №АБГ00000992, від 06.07.2016р. №АБГ00001007, від 06.07.2016р. №АБГ00001008, від 18.07.2016р. №АБГ00001077, від 18.07.2016р. №АБГ00001077, від 19.07.2016р. №АБГ00001068, від 27.07.2016р. №АБГ00001162, від 27.07.2016р. №АБГ00001161, від 29.07.2016р. №АБГ00001179, від 03.08.2016р. №АБГ00001205, від 08.08.2016р. №АБГ00001270, від 08.08.2016р. №АБГ00001271, від 08.08.2016р. №АБГ00001272, від 08.08.2016р. №АБГ00001273, від 10.08.2016р. №АБГ00001294, від 10.08.2016р. №АБГ00001295, від 18.08.2016р. №АБГ00001349, від 19.08.2016р. №АБГ00001377, від 19.08.2016р. №АБГ00001378, від 19.08.2016р. №АБГ00001376, від 30.08.2016р. №АБГ00001401, від 30.08.2016р. №АБГ00001402, від 30.08.2016р. №АБГ00001403, від 27.09.2016р. №АБГ00001599, від 27.09.2016р. №АБГ00001600, від 27.09.2016р. №АБГ00001601, від 18.07.2016р. №АБГ00001075, від 08.08.2016р. №АБГ00001274, від 07.09.2016р. №АБГ00001467, від 07.09.2016р. №АБГ00001468, від 07.10.2016р. №АБГ00001703, від 07.10.2016р. №АБГ00001704.
Між позивачем та ТОВ «Будівельна К» укладено договори про надання інформаційно-консультаційних послуг, послуг з підбору персоналу від 03.03.2016р. №03-03/5, від 09.03.2016р. №09-03/1.
На виконання зазначених договорів складено акти здачі-приймання робіт, а саме: від 22.03.2016р. №101, від 22.03.2016р. №102, від 22.03.2016р. №103, від 25.03.2016р. №104, від 25.03.2016р. №105.
Для розрахунку по вищезазначеним актам позивачем перераховано ТОВ «Будівельна К» грошові кошти в сумі 318700грн., що підтверджується виписками з банку від 07.04.2016р. №АБГ0000462, від 07.04.2016р. №АБГ0000463, від 07.04.2016р. №АБГ0000464, від 07.04.2016р. №АБГ0000464, від 07.04.2016р. №АБГ0000465, від 07.04.2016р. №АБГ0000466.
Як вже було зазначено вище, доводи касаційної скарги дублюють акт перевірка та зводяться виключно до того, що всі зазначені вище господарські операції не носять реального характеру, оскільки зазначені вище контрагенти позивача мають ознаки фіктивності та були створенні для отримання прибутку в односторонньому порядку.
В той же час, як вірно зазначили суди попередніх інстанцій копії договорів, видаткові накладні, платіжні доручення містяться в матеріалах справи, тоді як зі змісту акту перевірки вбачається, що відповідачем не встановлено відсутність на момент перевірки у позивача відповідних розрахункових, платіжних та інших первинних документів, обов`язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення бухгалтерського обліку та нарахування податку.
Суди попередніх інстанцій вірно зазначили, що з наявних документів не встановлено, що первинні документи, складені у межах спірних господарських операцій, не відповідають вимогам статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»; не доведено таких обставин і в акті перевірки.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, суми ПДВ, віднесеного позивачем до податкового кредиту при здійсненні операцій з придбання послуг у контрагентів, повністю підтверджуються податковими накладними, виданими контрагентами.
Усі податкові накладні, що були виписані контрагентами для позивача, містять необхідні реквізити, передбачені п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
Більш того, матеріалами справи підтверджується, що послуги, придбані позивачем у контрагентів, були використані у власній господарській діяльності позивача.
Суди попередніх інстанцій правильно не прийняли до уваги посилання відповідача на невідповідність первинних документів вимогам ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», оскільки порушення норм податкового законодавства контрагентами позивача, не може свідчити про порушення саме позивачем норм податкового законодавства.
Слід додати, що статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, тобто, до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник та притягнення до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та нормам чинного законодавства.
Більш того, колегія суддів зазначає, що контролюючий орган не довів та не надав належні докази, які б свідчили про наявність фактів протиправної поведінки позивача та про обізнаність платника податків щодо протиправної поведінки його контрагентів.
Посилання податкового органу в акті перевірки на наявність кримінальних проваджень, також не може свідчити про нереальність згадуваних господарських операцій, оскільки посилаючись на вказані кримінальні провадження, скаржник не доводить, що останні стосуються господарських операцій саме позивача з його контрагентами, які є спірними в даній справі, а матеріали справи не містять жодних відомостей про рух наведених ним кримінальних справ, з яких можливо було встановити які саме правовідносини, з якими контрагентами та за який період є предметом розслідування в кримінальних провадженнях.
Відтак, доводи касаційної скарги, не знайшли свого підтвердження та спростовуються матеріалами справи і не дають підстав вважати, що при прийнятті оскаржуваних рішень суди попередніх інстанцій допустили неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Касаційний перегляд справи здійснено в порядку, що діяв до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15.01.2020 № 460-ІХ (відповідно до пункту 2 розділу ІІ цього Закону), та в межах доводів та вимог касаційної скарги відповідно до ч. 1 ст. 341 КАС України.
Згідно з частиною 1 статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Касаційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві залишити без задоволення. 
Постанову Окружного адміністративного суду м. Києва від 25.10.2017 та постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 04.07.2018 у справі № 826/10281/17 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.
Головуючий суддя І.А. Васильєва
Cудді В.П. Юрченко
В.В. Хохуляк