ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2026 року | Справа №360/956/26

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Смішлива Т. В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

05 травня 2026 року до Луганського окружного адміністративного суду через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), яким просив:
- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у відмові виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153;
- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 з 26.12.2019 по теперішній час проходить військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) та приймає безпосередню участь у бойових діях.
Постановою «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану» № 153 від 11.02.2025 (надалі – Постанова № 153) установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.
Військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Відповідно до довідки № 08/6645 від 12.11.2025 ОСОБА_1 з 26.12.2019 по цей час проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 та з 24.02.2022 по 09.07.2022; з 20.01.2023 по 24.01.2023; з 01.02.2023 по 07.02.2023; з 02.04.2023 по 25.04.2023; з 16.01.2024 по 16.02.2024; 01.05.2024; 03.05.2024; 04.05.2024; 06.05.2024; 08.05.2024; 10.05.2024; 12.05.2024; 20.05.2024; 22.05.2024; 24.05.2024; 25.05.2024; з 27.05.2024 по 29.05.2024; 31.05.2024; 02.06.2024; 04.06.2024; 06.06.2024; 08.06.2024; 10.06.2024; 11.06.2024; 13.06.2024; 15.06.2024; 17.06.2024; 19.06.2024; 21.06.2024; 22.06.2024; 24.06.2024; 26.06.2024; 27.06.2024; 29.06.2024; з 01.07.2024 по 15.08.2024; з 01.09.2024 по 21.09.2024; з 04.10.2024 по 22.12.2024; з 13.05.2025 по 30.09.2025 безпосередньо брав участь в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі та стримування військової агресії російської федерації проти України в Донецькій та Луганській областях.
Таким чином, ОСОБА_1 є особою, яка призвана на військову службу до набрання чинності постановою № 153 у віці до 25 років, проходить військову службу під час дії воєнного стану, брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців, а тому має право на отримання одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Представником Позивача подано рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою нарахування та виплати одноразової грошової винагороди за тривалість проходження служби в бойових умовах у розмірі 1 млн. гривень.
Однак, Відповідач листом № 04.2/39372/26-Вн від 15.04.2026 відмовив у виплаті одноразової грошової винагороди. 
Позивач не згоден із позицією відповідача та вважає незаконною відмову у виплаті одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
Відповідач позов не визнав, 01.09.2026 надіслав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що Позивач уклав контракт на проходження служби громадянами України військової служби у Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського та старшинського складу 26.12.2019 строком на 3 роки. Згідно наказу начальника загону від 17.05.2024 № 535-ОС «Про особовий склад» дія укладеного контракту продовжена понад встановлені строки, з 26.12.2022 на період дії воєнного стану.
Згідно довідки від 27.05.2026 № 08/4288/26-Вн у період з 26.12.2019 по теперішній час проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 .
Позивач звернувся з рапортом від 30.03.2026 через свого представника, в якому порушив питання нарахування та виплати одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн. ряду військовослужбовців. Листом від 15.04.2026 №04.2/39372/26-Вн надано відповідь про відсутність підстав для виплати, оскільки позивачем укладено контракт до введення в країні військового стану. 
Постанова Кабінету Міністрів України "Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану" від 11.02.2025 за № 153 набрала чинності 13.02.2025.
Вказує, що з аналізу положень Постанови № 153 встановлено, що реалізація права особи на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 000 000 гривень можлива виключно за умови дотримання встановлених цією Постановою вимог, які мають існувати в сукупності, а саме: бути особами рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, бути прийнятою або призваною на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року за № 64, до набрання чинності цією постановою [до 13.02.2025] у віці до 25 років; проходити військову службу; брати безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою [13.02.2025]. 
Вважає, що Постановою № 153 визначено ряд вимог, зокрема особа має бути ПРИЙНЯТА АБО ПРИЗВАНА на військову службу у віці до 25 років під час дії воєнного стану (з 24.02.2022 по 13.02.2025), брала безпосередню участь у бойових діях (з 24.02.2022 по 13.02.2025) в районах ведення воєнних (бойових) дій протягом шести місяців або менше (тоді пропорційна виплата або у повному обсязі у разі отримання поранення) та проходження служби.
Оскільки позивачем укладено контракт від 26.12.2019 строком на 3 роки, то в цьому випадку вбачається, що юридичні факти призову або прийняття на військову службу, мали місце до введення в Україні воєнного стану. В подальшому, згідно наказу начальника загону від 17.05.2024 № 535-ОС «Про особовий склад» дія укладеного контракту продовжена понад встановлені строки, з 26.12.2022 на період дії воєнного стану.
Просить у задоволенні позову відмовити.
Процесуальні рішення у справі.
Ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 11 травня 2026 року провадження у вказаній справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Рішенням Вищої ради правосуддя від 21 травня 2026 року № 960/0/15-26 ""Про зміну територіальної підсудності судових справ Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, Донецького окружного адміністративного суду, Луганського окружного адміністративного суду" справу передано до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2026 року справу прийнято до провадження, продовжено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
Дослідивши матеріали судової справи в електронній формі, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , 26.12.2019 уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу строком на 3 (три) роки.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.05.2024 № 535-ОС «Про особовий склад» продовжено дію контракту понад встановлені строки старшому сержанту ОСОБА_2 (П-038789), інспектору прикордонної служби 2 категорії оператору (з протидії БПС) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам розвідувальної прикордонної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 26 грудня 2022 року на період дії воєнного стану.
Довідкою від 27.05.2026 № 08/4288/26-Вн підтверджено, що головний сержант ОСОБА_1 дійсно з 26.12.2019 по цей час проходить службу у військовій частині НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) Державної прикордонної служби України та 24.02.2022 по 31.05.2022; 07-30.06.2022; 01- 09.07.2022; 20-24.01.2023; 01-07.02.2023; 02-25.04.2023; з 16.01.2024 по 16.02.2024; 01.05.2024; 03-04.05.2024; 06.05.2024; 08.05.2024; 10.05.2024; 12.05.2024; 20.05.2024; 22.05.2024; 24-25.05.2024; 27-29.05.2024; 31.05.2024; 02.06.2024; 04.06.2024; 06.06.2024; 08.06.24;10-11.06.2024; 13.06.2024; 15.06.2024; 17.06.2024; 19.06.2024; 21-22.06.2024; 24.06.2024; 26-27.06.2024; 29.06.2024; з 01.07.2024 по 15.08.2024; 01-21.09.2024; з 04.10.2024 по 22.12.2024; з 13.05.2025 по 30.09.2025; 01-31.10.25; з 01.11.2025 по 03.12.2025; з 19.12.2025 по 30.04.2026 брав безпосередню участь у бойових діях у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України.
Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і відзив учасників справи, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснюється Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон 2232-ХІІ).
Частиною третьою статті 1 Закону 2232-ХІІ визначено, що військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; взяття громадян на військовий облік; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов (направлення) на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Згідно з частиною дев`ятою статті 1 Закону 2232-ХІІ щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають взяттю на військовий облік; призовники - особи, які взяті на військовий облік; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.
До категорії військовослужбовців прирівнюються іноземці та особи без громадянства, які відповідно до закону проходять військову службу у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту та Національній гвардії України.
Призовникам, військовозобов`язаним, резервістам та військовослужбовцям оформлюється та видається військово-обліковий документ, який є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку. Форма, порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів визначаються Кабінетом Міністрів України, а для військовослужбовців - відповідно Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, розвідувальними органами України, Управлінням державної охорони України та Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України.
У відповідності до частини першої статті 4 Закону 2232-ХІІ Збройні Сили України та інші військові формування комплектуються військовослужбовцями шляхом: призову (направлення) громадян України на військову службу; прийняття громадян України на військову службу за контрактом.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України “Про правовий режим воєнного стану” заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
В подальшому строк дії воєнного часу неодноразово продовжувався та триває на дату розгляду даної справи.
Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 лютого 2025 року № 153 “Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану” (далі - Постанова № 153) та затверджено Порядок реалізації експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах, Національній гвардії та Державній прикордонній службі під час воєнного стану (далі - Порядок).
За пунктом 3 Постанови № 153 установлено, що учасниками експериментального проекту є: громадяни України віком від 18 до 25 років, які приймаються на військову службу за контрактом до Збройних Сил, Національної гвардії або Державної прикордонної служби на посади рядового складу; Збройні Сили; Національна гвардія; Державна прикордонна служба; Міністерство оборони; Міністерство внутрішніх справ; військові частини, визначені Генеральним штабом Збройних Сил, Головним управлінням Національної гвардії та Адміністрацією Державної прикордонної служби.
Відповідно до абзацу 2 пункту 4 Постанови № 153 установлено, що особам рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, які до набрання чинності цією постановою у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України “Про введення воєнного стану в Україні” від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX, проходять військову службу та брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою, виплачується одноразова грошова винагорода за тривалість проходження служби в бойових умовах (далі - винагорода) у розмірі 1 млн. гривень.
Відповідно до абзацу 4 пункту 4 Постанови № 153 військовослужбовцям, зазначеним в абзаці другому цього пункту, які брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій строком менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою у зв`язку із наявністю у них захворювань, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни, або їх перебуванням та звільненням з полону (крім тих, які добровільно здалися в полон) винагорода виплачується в повному обсязі.
Отже, за вимогами пункту 4 Постанови КМУ № 153 право на отримання одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень за тривалість проходження служби в бойових умовах мають військовослужбовці за наявності одночасно таких умов:
- які до набрання чинності цією постановою (11.02.2025) у віці до 25 років були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, введеного Указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 64, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX;
- проходять військову службу;
- брали безпосередню участь у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, зокрема на тимчасово окупованій рф території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, на території держави-агресора (далі - бойові дії в районах ведення воєнних (бойових) дій), строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою (11.02.2025);
- строк участі в бойових діях в сукупності становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією Постановою (13.02.2025), або
- строк менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією постановою (13.02.2025) у зв`язку із наявністю у них, зокрема, поранень (травм, контузій, каліцтв), одержаних під час захисту Вітчизни.
З матеріалів справи судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 26.12.2019 вперше уклав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб сержантського і старшинського складу строком на 3 (три) роки зі строком дії з 26.12.2019 до 25.12.2022.
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 17.05.2024 № 535-ОС «Про особовий склад» продовжено дію контракту понад встановлені строки старшому сержанту ОСОБА_2 (П-038789), інспектору прикордонної служби 2 категорії оператору (з протидії БПС) відділення повітряної розвідки та протидії безпілотним повітряним суднам розвідувальної прикордонної застави першої прикордонної комендатури швидкого реагування, з 26 грудня 2022 року на період дії воєнного стану.
При цьому, ОСОБА_1 виповнилось 25 років лише 25 липня 2025 року, тобто на час видання наказу від 17.05.2024 № 535-ОС та продовження дії першого контракту на час дії воєнного стану позивач був особою, якій не виповнилось 25 років.
Отже, позивач за віковим критерієм підпадає під дію Постанови КМУ від 11 лютого 2025 року № 153.
З початку оголошення воєнного стану 24.02.2022 у складі Військової частини НОМЕР_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) Державної прикордонної служби України приймав безпосередню участь у бойових діях у період з 24.02.2022 по 31.05.2022; 07-30.06.2022; 01-09.07.2022; 20-24.01.2023; 01-07.02.2023; 02-25.04.2023; з 16.01.2024 по 16.02.2024; 01.05.2024; 03-04.05.2024; 06.05.2024; 08.05.2024; 10.05.2024; 12.05.2024; 20.05.2024; 22.05.2024; 24-25.05.2024; 27-29.05.2024; 31.05.2024; 02.06.2024; 04.06.2024; 06.06.2024; 08.06.24;10-11.06.2024; 13.06.2024; 15.06.2024; 17.06.2024; 19.06.2024; 21-22.06.2024; 24.06.2024; 26-27.06.2024; 29.06.2024; з 01.07.2024 по 15.08.2024; 01-21.09.2024; з 04.10.2024 по 22.12.2024; з 13.05.2025 по 30.09.2025; 01-31.10.25; з 01.11.2025 по 03.12.2025; з 19.12.2025 по 30.04.2026, що підтверджено довідкою від 27.05.2026 № 08/4288/26-Вн.
Вказані обставини відповідачем визнано та підтверджено у відзиві на позов.
З урахуванням співставлення та аналізу документів наданих позивачем та відповідачем до матеріалами справи, судом встановлено, що позивач станом на 24.02.2022 вже проходив військову службу за контрактом, укладеним ним у віці до 25 років до введення воєнного стану Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64, затвердженим Законом України “Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 р. № 2102-IX”, а не був прийнятий на військову службу в період воєнного стану, тобто не підпадає під вимогу пункту 4 Постанови № 153.
Між тим, продовження дії першого контракту з 26 грудня 2022 року на період дії воєнного стану відбулось до досягнення позивачем 25 років.
Тобто, позивач під час дії воєнного стану, у віці 22 років продовжив дію контракту на період дії воєнного стану на посадах сержантського складу незважаючи на те, що мобілізаційним віком визначено 25 років.
В абзаці другому пункту 4 Постанови № 153 умовою для виплати одноразової грошової винагороди визначено прийняття або призов громадян на відповідну військову службу під час воєнного стану у віці до 25 років до набрання чинності цією Постановою, проходження військової служби та безпосередня участь у визначених заходах строком, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності цією Постановою.
Продовження дії первинного контракту наказом начальника військової частини на час дії воєнного стану суд ототожнює з укладанням ним нового контракту.
Суд зазначає, що метою прийняття Постанови № 153 є підвищення рівня укомплектованості особовим складом бойових військових частин (підрозділів) Збройних Сил, Національної гвардії та Держприкордонслужби шляхом удосконалення механізму залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом та створення додаткових мотиваційних чинників для цього.
Мотивом визначених заходів є саме залучення громадян України віком від 18 до 25 років до проходження військової служби за контрактом, що реалізується шляхом створення додаткових фінансових стимулів та забезпечення відповідного матеріального підґрунтя для підвищення престижу служби. При цьому, йдеться про застосування механізмів, спрямованих на формування належної мотивації для потенційних військовослужбовців у віці до 25 років.
Суд звертає увагу, що Постанова № 153 не пов`язує право на отримання такої грошової винагороди з кількістю укладених контрактів чи часом укладення першого контракту, а інше тлумачення, на переконання суду, не відповідало б меті прийняття Постанови № 153 — підвищенню мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану — та мало б ознаки дискримінації.
Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суди, перевіряючи рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень, у першу чергу повинні з`ясувати, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Суд також наголошує на тому, що тлумачення пункту 4 Постанови № 153 у вузькому значенні, тобто лише відносно осіб, які вперше були прийняті або призвані на військову службу під час воєнного стану, буде дискримінаційним відносно осіб, котрі станом на 24 лютого 2022 року вже перебували на військовій службі та у подальшому продовжили проходження військової служби за контрактом в умовах воєнного стану.
Довільне трактування норм Постанови № 153 суперечить принципу верховенства права, закріпленому в статті 8 Конституції України, та загальновизнаному правилу, що правові норми мають застосовуватися виключно у межах, передбачених їх змістом, без довільного розширення чи звуження їхньої дії. Будь-яке інше тлумачення, яке фактично позбавляє особу права, гарантованого державою, є неправомірним і порушує баланс між інтересами держави та правами громадянина.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що у разі неоднозначності правової норми перевага надається тлумаченню, яке забезпечує більш повну реалізацію прав особи. Це узгоджується з положеннями статті 3 Конституції України, згідно з якою людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що дії відповідача, які полягають у відмові виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153; є протиправними. 
Між тим, вирішуючи позовну вимогу про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153 суд виходить з того, що Постановою № 153 передбачено певні обов`язкові умови нарахування та виплати такої винагороди.
Так, до обов`язкових умов нарахування одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, крім укладання контракту на проходження військової служби у віці до 25 років під час воєнного стану, прийняття безпосередньої участі у бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій, що за сукупністю становить не менше шести місяців станом на дату набрання чинності Постановою № 153, передбачено й інші обов`язкові умови.
При цьому пунктом 4 Постанови № 153 установлено, що військовослужбовцям, зазначеним в абзацах другому та третьому цього пункту у разі, коли вони два або більше разів за сукупністю притягувалися до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни, які враховуються для оцінки стану дисципліни і строк дії дисциплінарних стягнень за які не закінчився, винагорода не виплачується.
З матеріалів справи вбачається, що відмова відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень ґрунтується виключно на тому, що позивач уклав первинний контракт до початку воєнного стану. Відповідність його іншим критеріям не перевірялась, в матеріалах справи також відсутні дані про непритягнення позивача до кримінальної відповідальності, адміністративної відповідальності за вчинення військового адміністративного правопорушення або на підставі письмового наказу до дисциплінарної відповідальності за порушення військової дисципліни.
Суд не може підміняти встановлену законодавством процедуру прийняття рішення про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. грн, передбаченої Постановою № 153, а тому вважає належним способом захисту у цьому випадку зобов`язання відповідача повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судом не вирішується, оскільки позивач згідно з пунктами 1 та 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.
Керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ), які полягають у відмові виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову винагороду у розмірі 1 млн. гривень у відповідності до пункту 4 Постанови КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153.
Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_2 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_1 про призначення йому одноразової грошової винагороди у розмірі 1 млн. гривень, передбаченої Постановою КМУ «Про реалізацію експериментального проекту щодо підвищення мотивації до проходження окремими категоріями громадян України військової служби у Збройних Силах під час воєнного стану» від 11 лютого 2025 року № 153, з урахуванням висновків суду.
В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Т.В. Смішлива