Справа номер 171/625/26 
Номер провадження 3/171/601/26 

П О С Т А Н О В А
Іменем України
07.07.26 м.Апостолове 
Суддя Апостолівського районного суду Дніпропетровської області Шкарлат Я.Ю., за участю секретаря судового засідання Бахтіяровій Н.В., захисника Галайдюка Ф.І., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , розглянувши матеріали, які надійшли від ВП № 10 Криворізького районного управління поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
На адресу Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
З протоколу про адміністративне правопорушення від 05.03.2026 року серії ЕРП1 № 606816 вбачається, що 05.03.2026 року о 12 годині 05 хвилин на автодорозі Т0419 водій ОСОБА_1 керував ВАЗ 21099 н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження медичного огляду у встановленому законодавством порядку, а саме на алкотестер драгер та в медичному закладі відмовився, що зафіксовано на нагрудну бодікамеру 798946. Від керування транспортним засобом в подальшому відсторонений, чим порушив п.2.5.ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
30.03.2026 року на адресу суду від захисника Галайдюка Ф.І. надійшло клопотання по справі, в якому просить долучити до матеріалів справи щодо підзахисного ОСОБА_1 виписку із його медичної картки стаціонарного хворого № 2606, та викликати в судове засідання та допитати в якості свідка ОСОБА_2 .
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» відмовився, оскільки не довіряв результатам такого приладу. А також пояснив, що працівники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Зазначив, що алкогольних напоїв не вживав в той день та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. Також вказав, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт його перебування у стані алкогольного сп`яніння.
Захисник Галайдюк Ф.І. у судовому засіданні просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що така ознака, як почервоніння шкіри обличчя, на яку посилалися працівники поліції, не свідчить про перебування його підзахисного у стані алкогольного сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 понад три роки хворіє на цукровий діабет. На підтвердження зазначених обставин захисник долучив до матеріалів справи виписку з медичної документації, яку просив врахувати. Просив врахувати, що працівники поліції не запропонували його підзахисному пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Також просить, суд врахувати, що в матеріалах справи відсутні належні докази наявності законних підстав для зупинки транспортного засобу.
Всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, оцінюючи докази з огляду на їх належність, допустимість, достовірність, кожного окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступних висновків.
Згідно з ч. 2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.
Згідно зі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не може бути беззаперечним, тобто достатнім, доказом вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. Оцінці підлягає як кожний окремий доказ, так і всі зібрані докази в цілому, на підставі чого суддя повинен зробити обґрунтований висновок про їх належність і допустимість, а також достовірність та достатність фактичних даних, що встановлюються цими доказами, та мають значення для справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
В судовому засіданні в якості свідка була допитана ОСОБА_2 , яка пояснила, що в день події вона їхала разом із ОСОБА_1 . За її словами, ОСОБА_1 алкогольних напоїв не вживав. У той день він прямував до свого батька, який перебував на лікуванні в лікарні у зв`язку з тяжкою хворобою. Згодом батько помер.
Свідок також повідомила, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», оскільки не довіряв результатам такого приладу.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доводиться доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:
-протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 606816 від 05 березня 2026 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення;
-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, поліцейським були встановлені ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкіри обличчя, від проходження ОСОБА_1 відмовився, а також відмовився від підпису;
-направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.03.2026 року 12 год.25 хв., відповідно до якого ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд в Криворізькому психоневрологічному диспансері «Дніпропетровської обласної ради»;
-інформацією, яка розміщена на DVD-R диску, на якому детально зафіксовано факту керування транспортним засобом та обставини відмови проходження водієм огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння /посилання на вказаний відеозапис міститься в протоколі/.
Відповідно до ст. 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом було досліджено відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) інспектора патрульної поліції.
На відеозаписі події об`єктивно зафіксовані обставини адміністративного правопорушення в обсязі, достатньому для вирішення питання про наявність події передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні.
Із цього відеозапису видно за яких обставин було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм поліцейський вбачає ознаки алкогольного сп`яніння та пропонує водієві пройти огляд на виявлення відповідного стану на місці зупинки транспортного засобу. ОСОБА_1 пройти огляд на місці відмовився, з огляду на що йому було запропоновано пройти таки й огляд в лікарні, на що ОСОБА_1 також відмовився. Крім того ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що вживав алкогольні напої вчора.
Щодо доводів сторони захисту про те, що зазначена працівником поліції ознака у вигляді почервоніння шкіри обличчя є наслідком захворювання ОСОБА_1 на цукровий діабет.
Суд критично оцінює долучену стороною захисту виписку з медичної документації щодо перебування ОСОБА_1 на стаціонарному лікуванні у період з 28.04.2025 року по 07.05.2025 року, відповідно до якої останній страждає на цукровий діабет. Зазначена виписка лише підтверджує наявність у особи відповідного захворювання, однак сама по собі не є належним та достатнім доказом того, що виявлена працівниками поліції ознака у вигляді почервоніння шкіри обличчя була обумовлена саме цим захворюванням.
Будь-яких належних та допустимих доказів, зокрема висновку лікаря чи іншої медичної документації, яка б підтверджувала причинно-наслідковий зв`язок між наявністю у ОСОБА_1 цукрового діабету та почервонінням шкіри обличчя під час події, стороною захисту суду не надано. За таких обставин суд не вбачає підстав вважати, що зазначена ознака була зумовлена виключно станом здоров`я особи.
Твердження захисника про відсутність законної причини зупинки транспортного засобу не знайшло свого підтвердження під час судового розгляду та спростовується дослідженим судом відеозаписом, на якому зафіксовано момент зупинки транспортного засобу, а також повідомлення працівником поліції водію підстави для його зупинки.
Доводи ОСОБА_1 та його захисника про те, що працівники поліції не запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, суд вважає безпідставними, оскільки вони спростовуються дослідженим у судовому засіданні відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти відповідний огляд у закладі охорони здоров`я, від чого він відмовився.
Вказані вище докази в своїй сукупності узгоджуються між собою та доповнюють один одного, є належними та допустимими, не викликають сумнівів у своїй об`єктивності, відповідно, беруться судом як докази підтвердження вини вчинення водієм ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення судом з`ясовано, що ОСОБА_1 є винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, правопорушник підлягає адміністративній відповідальності, підстав, що виключають адміністративну відповідальність згідно ст. 17 КУпАП не встановлено, термін притягнення до адміністративної відповідальності не закінчився.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. Відповідно до ст. 33 КпАП України при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Пом`якшуючих та обтяжуючих обставин, визначених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено. Враховуючи обставини справи, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, з метою подальшого запобігання скоєння порушення в майбутньому, вважаю за необхідне застосувати щодо ОСОБА_1 позбавлення права керування транспортними засобами, як такого, що буде достатнім для виправлення правопорушника.
Крім того, згідно ст. 40-1 КУпАП України судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення та дорівнює 0,2 розміру мінімального прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
На підставі викладеного, ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. ст.279, 280, 283, 284 КУпАП, суд ,
ПОСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 (сімнадцять тисяч) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01021) в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Строк пред`явлення постанови до виконання – три місяці.
Роз`яснити, що штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі в 10-денний строк з дня винесення постанови апеляційної скарги до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області.

Повний текст постанови складено 10.07.2026 року.

Суддя       Яна Юріївна Шкарлат

Дата документу 10.07.2026