УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2026 року
м. Київ
справа № 991/1268/24
провадження № 51 - 2103 ск 25

Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 на вирок Вищого антикорупційного суду від 04 червня 2024 року ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 18 березня 2025 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ,
встановив:
Вироком Вищого антикорупційного суду від 04 червня 2024 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 191 ч. 4 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права обіймати посади, пов`язані із здійсненням функцій представника влади чи місцевого самоврядування, а також з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій на строк 3 роки.
ОСОБА_6 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 27 ч. 5, ст. 191 ч. 4 КК України визнано невинуватою та виправдано у зв`язку недоведеністю вчинення нею кримінального правопорушення.
Ухвалою Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 квітня 2026 року частково задоволено апеляційні скарги. Вирок Вищого антикорупційного суду від 06 червня 2024 року скасовано. Кримінальне провадження № 52022000000000446 від 27 грудня 2022 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закрито у зв`язку із відсутністю в їх діях складу кримінального правопорушення.
У касаційній скарзі порушується питання про перегляд судових рішень в касаційному порядку.
Проте, касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених ст. 427 КПК України, а тому колегія суддів дійшла висновку про необхідність залишення її без руху на підставі ст. 429 ч. 1 КПК України.
Відповідно до ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України у касаційній скарзі зазначаються обґрунтування вимог особи, яка подала касаційну скаргу, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.
Посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення, і які, на її думку, допущені судами при їх винесенні, навести конкретні докази і аргументи в обґрунтування кожної позиції.
Так, в порушення вимог ст. 427 ч. 2 п. 4 КПК України прокурор у своїй касаційні скарзі, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, незаконність та необґрунтованість судових рішень, не наводить доводи на обґрунтування цього відповідно до положень ст. 438 ч. 1, статей 412-413 КПК України.
Також у поданій скарзі прокурор не зазначає в чому полягає незаконність ухвали апеляційного суду в силу ст. 419 КПК України, які конкретно порушення закону,на його думку, було допущено цим судом, які доводи апеляційної скарги прокурора Апеляційна палата Вищого антикорупційного суду належним чином не дослідила, не перевірила та не оцінила, що, на його думку, призвело до істотного порушення вимог кримінального процесуального закону.
Водночас прокурор у касаційної скарги зазначає, що оскаржуються вирок Вищого антикорупційного суду від 04 червня 2024 року та ухвала Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 квітня 2026 року, які є незаконними і необґрунтованими, оскільки суди допустили неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, проте доводів на обґрунтування цього щодо вироку суду не наводить і у прохальній частині касаційної скарги просить скасувати лише ухвалу Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 28 квітня 2026 року. Таку неузгодженість слід усунути і викласти вимоги у відповідності змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень та ст. 436 КПК України.
Крім того, в порушення вимог ст. 427 ч. 6 КПК України до касаційної скарги не додано копій касаційної скарги та додатків до неї в кількості, необхідній для надіслання сторонам кримінального провадження і учасникам судового провадження (не додано 1 копії касаційної скарги та додатків до неї).
Вказані недоліки касаційної скарги перешкоджають вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Керуючись ст. 429 ч. 1 КПК України, Суд
постановив:
Залишити касаційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_4 без руху.
Встановити прокурору ОСОБА_4 п`ятиденний строк для усунення зазначених недоліків з дня отримання копії ухвали.
У разі невиконання ухвали касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 	ОСОБА_2 	ОСОБА_3