Номер провадження 1-кп/754/377/26
Справа№754/18106/24
Вирок 
Іменем України

02 вересня 2026 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
за участю секретаря ОСОБА_2 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві обвинувальний акт у кримінальному провадженні №12024100030003292 від 20.12.2024 щодо 
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Стебник Львівської області, українця, громадянина України, із середньою освітою, офіційно не працевлаштованого, неодруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 22.09.2016 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст. 185 КК Украйни до покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України - призначено покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений із іспитовим строком на 3 (три) роки; 
- 26.06.2020 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ч. 1 ст. 309 КК України - призначено покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 2 (двох) років 5 (п?яти) місяців позбавлення волі; 
-01.05.2023 року вироком Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області за ст. 395 КК України - призначено покарання у вигляді арешту строком на 1 (один) місяць; 
- 03.07.2023 року вироком Оболонського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 КК України - призначено покарання у вигляді арешту строком 1 (один) місяць. На підставі ст. 71 КК України призначено покарання у вигляді 2 (двох) місяців арешту;
- 01.11.2024 року вироком Деснянського районного суду м. Києва за ч. 1 ст. 309 - призначено покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік, 
-27.05.2026 вироком Личаківського районного суду м. Львова за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України, ч.1 ст.70, ч.4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України 
за участю сторони обвинувачення: прокурора - ОСОБА_4 
сторони захисту: захисника - ОСОБА_5 
обвинуваченого - ОСОБА_6 
ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_3 протягом року, після засудження вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.11.2024 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, маючи незняту та непогашену у встановленому законом порядку судимість, вчинив нове умисне кримінальне правопорушення, пов?язане із незаконним обігом психотропних речовин за наступних обставин.
Так, ОСОБА_3 , 20.12.2024 у невстановлений досудовим розслідуванням час, біля будинку № 5, що по вулиці Архітектора Ніколаєва у м. Києві побачив на ґрунтовому покритті - 1 (один) паперовий згорток із грудко подібною речовиною білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,251 г, після чого у нього виник умисел на незаконне придбання та зберігання вказаної психотропної речовини без мети збуту.
Реалізуючи свій протиправний умисел, ОСОБА_3 підняв раніше виявлений ним - 1 (один) паперовий згорток із грудко подібною речовиною білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,251 г, тим самим незаконно придбав психотропну речовину, яку в подальшому поклав до відсіку сумки, у яку він був одягнутий, тим самим почав незаконно зберігати вищевказану психотропну речовину при собі без мети збуту.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_3 , незаконно зберігаючи при собі, незаконно придбану психотропну речовину, 20.12.2024 приблизно о 12 год. 45 хв. знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Ніколаєва, 5, був зупинений працівниками поліції.
У подальшому, 20.12.2024 у період часу з 13 год. 58 хв. до 14 год. 06 хв., перебуваючи за адресою: м. Київ, вул. Архітектора Ніколаєва, 5, під час проведення огляду місця події, ОСОБА_3 дістав із відсіку сумки, у яку він був одягнутий, та добровільно видав працівникам поліції 1 (один) паперовий згорток із грудко подібною речовиною білого кольору, що містить в собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,251 г, яку ОСОБА_3 незаконно придбав та зберігав без мети збуту.
Таким чином, ОСОБА_3 обвинувачується у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України", тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, а саме, у незаконному придбанні та зберіганні психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України", тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, що кваліфікується за ч. 2 ст.309 КК України визнав повністю, розкаявся.
Судовий розгляд проведено щодо особи, якій висунуто обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно обвинувального акту згідно до вимог статті 337 КПК України.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за обставин, викладених в обвинувальному акті визнав повністю, зазначив, що у грудні місяці у Деснянському районі м. Києва знайшов PVP масою 0,251 г і відразу був затриманий працівниками поліції. Просив суворо не карати, щиро кається у вчиненому.
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Судовий розгляд проводився відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження, відповідно й обвинуваченому, який надав суду ствердну згоду із запропонованим порядком.

Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Також відповідно до п. 6 розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Стосовно спрощення кримінального правосуддя» рекомендується, що оскільки при процедурі «заява підсудного про визнання вини» від обвинуваченого вимагається явка до суду на ранній стадії провадження, щоб заявити в суді публічно чи приймає він чи спростовує обвинувачення проти себе, то суд в таких випадках має вирішувати, обійтися без всього процесу розслідування або його частини чи негайно перейти до розгляду особи правопорушника, ухвалення вироку та, по можливості, вирішення питання щодо компенсації.

Отже, за згодою учасників судового провадження, а саме обвинуваченого, який не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності його позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 повністю підтверджується його показаннями, в яких він не оспорював вчинення кримінального правопорушення за викладених у обвинувальному акті обставин, щирим каяттям у вчиненому тощо.

Щодо кримінально-правової кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_3 , то суд вважає її правильною та кваліфікує його дії як незаконне придбання та зберігання психотропної речовини без мети збуту, вчиненому протягом року після засудження за ч. 1 ст. 309 КК України", тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України, тобто вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст.309 КК України.

При обранні виду та міри покарання суд, реалізуючи принципи справедливості та індивідуалізації покарання, враховуючи, що призначене покарання повинно бути не тільки карою, але і переслідувати цілі загальної та спеціальної превенції, вважає, що покарання повинно бути відповідним вчиненому і сприяти виправленню обвинуваченого та запобіганню вчинення нових кримінальних правопорушень.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії нетяжкого злочину, конкретні обставини кримінального провадження, його ставлення до вчиненого (вину визнав, розкаявся), особу обвинуваченого, а саме: на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судимий, з середньою освітою, не працює, немає міцних соціальних зв`язків.

Обставиною, яка пом`якшує покарання, суд визнає щире каяття.Ця обставина була вказана й в обвинувальному акті, з наявністю якої суд погоджується.

Обставиною, яка обтяжують покарання, суд визнає рецидив злочинів.Ця обставина була вказана й в обвинувальному акті, з наявністю якої суд погоджується.

Отже, з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що необхідним й достатнім для виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень слід призначити ОСОБА_3 покарання у межах санкції статті, а саме у виді позбавлення волі.

Водночас суд має визначити остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_3 на підставі ч. 4 ст. 70 КК України з урахуванням вирокуЛичаківського районного суду м. Львова від 27.05.2026, яким ОСОБА_3 засуджено за ч. 4 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ч. 4 ст. 70 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі, та на підставі ч. 4 ст. 70 КК України до остаточного покарання за сукупністю кримінальних правопорушень з урахуванням вироку Личаківського районного суду м.Львова від 27.05.2026, до 5 років 2 місяців позбавлення волі.
Під час досудового розслідування та судового розгляду запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 не обирався.

Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Про вирішення долі речових доказів у порядку ст. 100 КПК України перед судом не порушувалось.

На підставі ч. 15 ст. 615 КПК України в умовах дії воєнного стану після складання та підписання повного тексту вироку суд обмежується проголошенням його резолютивної частини з обов`язковим врученням учасникам судового провадження повного тексту вироку в день його проголошення та керуючись ст. ст. 349, 368, 370 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України, остаточно, за сукупністю кримінальних правопорушень, до даного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Личаківського районного суду м.Львова від 27.05.2026 та остаточно призначити ОСОБА_3 5 (п`ять) років 2 (два) місяці позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Речові докази: психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, массою 0,251 г - знищити.
Стягнути з ОСОБА_3 за проведення судової експертизи матеріалів, речовин та виробів № СЕ-19/111-24/74860-НЗПРАП від 25.12.2024 - 3183(три тисячі сто вісімдесят три) гривні 60 копійок.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей, передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1