Номер провадження: 22-ц/813/7122/26 
Справа № 522/27418/25-Е
Головуючий у першій інстанції Литвинюк А. В.
Доповідач Коновалова В. А.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
Іменем України
30.07.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Назарової М.В.,
за участю секретаря судового засідання Юцикова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Одеського апеляційного суду в порядку спрощеного позовного провадження справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 ,
на ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 12 травня 2026 року, 
за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління філії «Інфоксводоканал» про скасування нарахованої заборгованості

в с т а н о в и в:
В грудні 2025 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою до Управління філії «Інфоксводоканал» про скасування нарахованої заборгованості, просила суд скасувати нарахований борг у сумі 7363,19 грн за адресою: АДРЕСА_1 .
Доброславський районний суд Одеської області ухвалою від 09.02.2026 року прийняв до свого провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , яка діє в особі представника ОСОБА_2 , до Управління філії «Інфоксводоканал» про скасування нарахованої заборгованості у розмірі 7363,19 грн. Ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
11.02.2026 року ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , через систему «Електронний суд» звернулася з заявою про відмову від позову, в якій просила прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі № 522/27418/25-Е за позовом ОСОБА_1 , яка діє в особі представника ОСОБА_2 до Управління філії «Інфоксводоканал» на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Зазначивши, що наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження по справі, які передбачені ч. 3 ст. 256 ЦПК України відомі та зрозумілі.
Доброславський районний суд Одеської області ухвалою від 12 травня 2026 року заяву представника позивача ОСОБА_1 , адвоката Добровольської В.В. про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою позивача від позову, задовольнив. Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління філії «Інфоксводоканал» про скасування нарахованої заборгованості закрив. Роз`яснив сторонам, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.
ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , не погодившись із ухвалою Доброславського районного суду Одеської області від 12 травня 2026 року подала апеляційну скаргу, згідно якої просить суд оскаржувану ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Апеляційна скарга вмотивована тим, що з грудня 2025 по лютий 2026 року була спроба вирішити спір в позасудовому порядку шляхом перемовин, так в телефонному та усному вигляді скаржник та її син з огляду на її поважний вік, спілкувалися з представниками ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» з приводу скасування нарахованого боргу та ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» обіцяв зарахувати зазначений борг за рахунок майбутніх платежів та укласти новий договір з послуги щодо водовідведення. На цих підставах й була подана до суду заява про закриття провадження у справі. Однак, станом на травень 2026 року договір так й не був укладений, неодноразово представниками ТОВ «Інфокс» філія «Інфоксводоканал» здійснювалися спроби тампування (повного перекриття) використання системи водовідведення за адресою скаржника. Тобто, спір щодо факту нарахування боргу у сумі 7363,19 грн за адресою: АДРЕСА_1 залишився невирішеним ні в судовому, ні в позасудовому порядку.
Одеський апеляційний суд ухвалою від 26.05.2026 року відкрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою, роз`яснив Управлінню філії «Інфоксводоканал» право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Добровольська В.В. копію ухвали про відкриття провадження отримала 29.05.2026 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ТОВ «Інфокс» копію ухвали про відкриття провадження та копію апеляційної скарги отримало 01.07.2026 року у відповідності п. 3 ч. 6 ст. 272 ЦПК України, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про дату, час та місце розгляду справи повідомлено належним чином 01.07.2026 року, у відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Добровольська В.В. судову повістку-повідомлення отримала 27.06.2026 року в особистому кабінеті Електронного суду, що підтверджується довідкою.
ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, у відповідності до п. 3 ч. 8 ст. 128, ч. 5 ст. 130 ЦПК України. 
Від представника ОСОБА_1 - адвоката Добровольської В.В. надійшла заява про розгляд справи без участі позивача та його представника. 
З огляду на положення частини другої статті 372 ЦПК України, згідно з якою неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, та зважаючи на межі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів вважає можливим розгляд справи проводити за відсутності учасників процесу.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного. 
Постановляючи ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що 11.02.2026 року представник позивача Добровольська В.В. через систему «Електронний суд» звернулася з заявою, в якій просила закрити провадження у справі, на підставі п.4 ч.1 ст.255 ЦПК України, зазначивши, що наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі їй зрозумілі. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає за необхідне зазначити таке. 
Звернення до суду з позовом є суб`єктивним правом позивача, гарантованим статтями 55, 124 Конституції України.
Згідно з положеннями пункту 5 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є диспозитивність.
Дії та воля сторони цивільного процесу фактично визначають спрямованість процесуальної діяльності суду та її результати.
Відповідно до частини першої, третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 49 ЦПК України, крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.
Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнання позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.
Отже, відмова від позову є одностороннім вільним волевиявленням позивача шляхом здійснення процесуальної дії, спрямованої на завершення розгляду судом справи, яким він може скористатися у будь-який момент судового розгляду, тобто після відкриття провадження у справі судом першої, апеляційної чи касаційної інстанції та до ухвалення судового рішення за результатами такого розгляду.
Доброславський районний суд Одеської області ухвалою від 09.02.2026 року прийняв до свого провадження матеріали справи за позовом ОСОБА_1 , яка діє в особі представника ОСОБА_2 , до Управління філії «Інфоксводоканал» про скасування нарахованої заборгованості у розмірі 7363,19 грн, ухвалив здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Позивач ОСОБА_1 скористалася своїм правом на відмову від позову та через свого представника ОСОБА_2 подала 11.02.2026 року через систему «Електронний суд» заяву про відмову від позову, в якій просила прийняти відмову від позову та закрити провадження по справі № 522/27418/25-Е за позовом ОСОБА_1 , яка діє в особі представника ОСОБА_2 до Управління філії «Інфоксводоканал» на підставі п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України. Зазначивши, що наслідки відмови від позову та наслідки закриття провадження по справі, які передбачені ч. 3 ст. 256 ЦПК України відомі та зрозумілі.
Відповідно до частини першої та другої статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.
З матеріалів справи вбачається, що позовна заява та заява про відмову від позову подані представником ОСОБА_1 – ОСОБА_2 .
На підтвердження своїх повноважень діяти від імені позивача в Доброславському районному суді Одеської області представником  ОСОБА_1 - Добровольською В.В. надано копію ордеру на надання правової допомоги серії ВН № 1632588 від 01.12.2025 року, відповідно до якого повноваження адвоката не обмежуються.
Отже, представник позивача мав право на представництво інтересів ОСОБА_1 в Доброславському районному суді Одеської області з правом відмови від позовної заяви.
Таким чином, заява про відмову від позовної заяви, підписана належним представником позивача, повноваження якого на подання заяви про відмову від позову не обмежені та прийнята судом першої інстанції відповідно до норм процесуального права.
Посилання скаржника, що з грудня 2025 по лютий 2026 року була спроба вирішити спір в позасудовому порядку шляхом перемовин, на підставі чого була подана до суду заява про закриття провадження по справі є необґрунтованими, не підтвердженими жодними доказами й правового значення не мають.
Доводи апеляційної скарги про те, що спір щодо факту нарахування боргу у сумі 7363,19 грн за адресою: АДРЕСА_1 залишився невирішеним ні в судовому, ні в позасудовому порядку, є безпідставним, оскільки оцінка зазначеному факту може надаватися судом лише при вирішення спору по суті, та не може бути надана при вирішенні питання про закриття провадження у справі. З урахуванням принципу диспозитивності, який закріплений в процесуальному законі, та фактичною реалізацію позивачем свого права відмовитися від позову, згідно ст.ст. 49, 206 ЦПК України, суд першої інстанції обґрунтовано закрив провадження у справі.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла до висновку, що судом першої інстанції не було порушено норми процесуального права, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваного судового рішення, доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції, оскільки вона постановлена з дотриманням вимог закону.
Згідно із ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів,
у х в а л и в:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє представник ОСОБА_2 , залишити без задоволення.
Ухвалу Доброславського районного суду Одеської області від 12 травня 2026 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Головуючий         В.А. Коновалова

Судді          О.Ю. Карташов

М.В. Назарова