Харківський окружний адміністративний суд
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2026 р. № 520/10282/26
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області і Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Міністерства соціальної політики України щодо не нарахування та невиплати відповідно до вимог п.14 ч.1 ст.20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» і Постанови Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 року №258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров`я України, починаючи із 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі №2002/2-а-464/11 та Рішень Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України і у справі Бурмич та інші проти України;
- стягнути на підставі Постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17 червня 2011 року у справі №2002 /2-а-464/11 і Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 31 липня 2014 року у справі Штефан та інші проти України, яким задоволена моя заява №4862 від 03.01.2013 року, а також Рішення Європейського Суду з Прав Людини від 26 червня 2017 року у справі Бурмич та інші проти України (заява № 46852/ 13 та ін.) на мою користь компенсацію 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров`я України, за період із 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року з Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області та Міністерства соціальної політики України - 26592,58 грн. і Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Міністерства соціальної політики України - 26592,58 грн., а всього сумі 53191,16 грн. (п`ятдесят три тисячі сто дев`яносто одну гривну 16 коп).
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачами протиправно не було здійснено компенсації 50% вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я, що слугувало підставою для звернення позивача до суду. 
Ухвалою судді від 04.05.2026 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів.
Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС. 
Представник Міністерства соціальної політики України надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що не є належним відповідачем у справі, оскільки не є суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок щодо індивідуального призначення, нарахування та виплати позивачу компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування. Натомість нарахування та виплата відповідної компенсації конкретним особам здійснюється уповноваженими органами у порядку, визначеному законодавством. До 01.07.2025 адміністрування відповідних виплат здійснювали органи соціального захисту населення, а з 01.07.2025 - органи Пенсійного фонду України. Просить відмовити у задоволенні позову.
Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивачу призначена компенсація на харчування на період з 01.01.2008 по довічно, зокрема, з 01.07.2025 у розмірі 509,00 грн щомісяця. Просить відмовити у задоволенні позову. Також надав до суду додаткові пояснення, в яких зазначив, що до управління не надходили судові рішення щодо виплати компенсації у розмірі 50% вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я України, за період з 01.01.2025 по 31.12.2025. Також представником надано до суду довідку про отримання допомоги від 01.07.2026 про те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує державну компенсацію на харчування потерпілим від аварії на ЧАЕС, починаючи з липня 2025 по грудень 2025, що у загальному розмірі становить 3054,00 грн.
Представник Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області надав до суду додаткові пояснення у справі, в яких зазначив, що останнім нарахована сума компенсації 50% вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я України, яка за період з 01.01.2025 по 30.06.2025 складає 26592,58 грн. Управлінням щомісячно подається заявка до Департаменту соціального захисту населення Харківської обласної військової адміністрації щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 21.07.2026 передано справу №520/10282/26 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Відділу з надання судово-адміністративних послуг Харківського окружного адміністративного суду для вжиття дій відповідно до частини 4 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді іншим складом суду.
Копія вказаної ухвали надіслана сторонам по справі до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідками про доставку до електронного кабінету ЄСІТС. 
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.07.2026 справу передано судді Садовій М.І. для вирішення питання про відвід судді. 
Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 22.07.2026 заяву ОСОБА_1 про відвід судді від участі у розгляді адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без задоволення.
Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 28.08.2026 передано справу №520/10282/26 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до Відділу з надання судово-адміністративних послуг Харківського окружного адміністративного суду для вжиття дій відповідно до частини 4 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України для вирішення питання про відвід судді іншим складом суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.08.2026 справу передано судді Шляховій О.М. для вирішення питання про відвід судді. 
Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 01.09.2026 у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді у справі № 520/10282/26 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Міністерства соціальної політики України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – відмовлено.
Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Розгляд справи по суті здійснюється з урахуванням надмірного навантаження в Харківському окружному адміністративному суді, днів перебування судді у відпустці у періоди з 06.07.2026 по 20.07.2026 та з 10.08.2026 по 23.08.2026, а також з урахуванням того, що позивачем двічі подавалися заяви про відвід судді, у зв`язку з чим справа передавалась для вирішення питання щодо заявленого відводу. 
Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом установлено такі обставини. 
Позивач є особою з інвалідністю і має право на пільги та компенсації, встановлені Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що підтверджується посвідченням учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986 році (категорія 1) (а.с.35).
Позивач 27.03.2026 звернувся до Міністерства соціальної політики України, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області із запитом щодо надання інформації, що стосується строків виплати компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування (а.с.16-18).
Відповідно до листа Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області від 06.01.2026 №03-15/18 убачається, що управлінням були надані заявки щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача, сума компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я України становить 49173,74 грн (а.с.20-21).
Згідно з листом Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області від 03.04.2026 №03-15/272 на виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі №2002/2-а/464/11 нарахована сума компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими МОЗ України, яка за період з 01.01.2025 по 30.06.2025 становить 26592,58 грн. Виплата здійснюється у порядку черговості в межах бюджетних асигнувань. Ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 11.02.2026 по справі №2002/2-а/464/11 замінено сторону виконавчого провадження, а саме: Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області. Таким чином, нарахування компенсації за період з 01.07.2025 по 31.12.2025 не є можливою. Додатково повідомлено, що 01.04.2026 був надісланий лист №03-15/264 від 01.04.2026 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (а.с.22-23).
За доводами позивача, викладеними у позовній заяві, відповідь на запит Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області не надана. 
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.
За приписами частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення категорії зон радіоактивного забруднення територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту населення визначені в Законі України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі-Закон №796-XII).
Згідно з п. 14 ч. 1 ст. 20 Закону №796-ХІІ, особам, віднесеним до категорії 1 (пункт 1 статті 14), надаються такі гарантовані державою компенсації та пільги: забезпечення продуктами харчування за медичними нормами з обов`язковим прикріпленням до відповідних магазинів за місцем проживання. Зазначеним особам компенсується 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.
З огляду на викладене, позивач, як особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи 1 категорії, має право на отримання грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".
Статтею 62 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" передбачено, що роз`яснення порядку застосування цього Закону провадиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, рішення якого є обов`язковими для виконання міністерствами та іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, всіма суб`єктами господарювання незалежно від їх відомчої підпорядкованості та форм власності.
Постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.1992 №258 «Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» затверджено фізіологічні (медичні) норми забезпечення продуктами харчування громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. 
Так, 20 вересня 2005 року прийнято постанову Кабінету Міністрів України № 936 "Про затвердження порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Постанова № 936).
Згідно з пунктом 9 Постанови №936 (у редакції від 23.12.2023 (чинній у період з 01.01.2025 по 30.06.2025) Мінсоцполітики у місячний строк після прийняття закону про Державний бюджет України на відповідний рік визначає з урахуванням розроблених МОЗ фізіологічних (медичних) норм харчування, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 1992 р. № 258 "Про норми харчування та часткову компенсацію вартості продуктів для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (ЗП України, 1992 р., № 10, ст. 236), і даних Держстату щодо середніх цін на продукти харчування, що склалися в регіонах за попередні три місяці, в розрізі областей та м. Києва розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону для громадян, що належать до категорій 1 і 2.
Тобто, функції з визначення розміру грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" покладено на Мінсоцполітики.
Наказом від 12.03.2025 №115-Н «Про встановлення розмірів грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорій 1 і 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2025 рік» затверджено розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування для громадян, віднесених до категорій 1 і 2 осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на 2025 рік, які передбачають компенсаційну виплату для 1 категорії у Харківській області у розмірі 509,00 грн. 
Положенням п. 3 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 20.09.2005 №936 (у редакції від 23.12.2023 (чинній у період з 01.01.2025 по 30.06.2025), було визначено, що органи соціального захисту населення, що проводять нарахування та виплати, передбачені Законом України “Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи”, звіряють у разі потреби отриману від громадян інформацію щодо правомірності нарахування компенсаційних виплат з відділами персоніфікованого обліку згідно з Реєстром осіб, які мають право на пільги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 29 січня 2003 № 117.
Суд зазначає, що відповідно до п. 2 Порядку використання коштів державного бюджету для виконання програм, пов`язаних із соціальним захистом громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою КМУ від 20.09.2005 №936 (в редакції зі змінами, внесеними постановою №765 від 25.06.2025, яка діє з 01.07.2025) передбачено, що розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня за програмами є Пенсійний фонд України, а за програмами, визначеними пунктами 13-1, 13-2 та абзацом четвертим пункту 15 цього Порядку, - структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних і Київської міської держадміністрацій, структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (крім м. Києва) рад.
Отже, з 01 липня 2025 року органи Пенсійного фонду України набули компетенції щодо виплат компенсацій постраждалим внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначених Переліком затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 25.06.2025 №765, зокрема щодо виплати компенсації за пільгове забезпечення продуктами харчування громадянам, що належать до першої та другої категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Судом установлено, що позивач є особою, віднесеною до 1 категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак має право на компенсацію 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами відповідно до пункту 14 частини першої статті 20 Закону №796-ХІІ. 
Як убачається з матеріалів справи, листом Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області від 03.04.2026 №03-15/272 підтверджено, що на виконання постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі №2002/2-а-464/11 позивачу нараховано компенсацію 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами за період з 01.01.2025 по 30.06.2025 у сумі 26 592,58 грн. При цьому відповідач зазначив, що виплата здійснюється у порядку черговості в межах бюджетних асигнувань (а.с.22-23). Отже, відсутня бездіяльність зазначеного відповідача в частині нарахування компенсації. 
Також Управління соціального захисту населення повідомило, що ухвалою Барвінківського районного суду Харківської області від 11.02.2026 у справі №2002/2-а-464/11 сторону виконавчого провадження було замінено з Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області на Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у зв`язку із чим нарахування компенсації за період з 01.07.2025 по 31.12.2025 зазначеним управлінням не здійснювалося.
Водночас із матеріалів справи вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило про призначення позивачу з 01.07.2025 щомісячної компенсації на харчування у розмірі 509,00 грн відповідно до наказу Міністерства соціальної політики України від 12.03.2025 №115-Н. Так, згідно з довідкою від 01.07.2026 про отримання допомоги позивачу за період з липня по грудень 2025 року виплачено державну компенсацію на харчування у загальному розмірі 3054,00 грн (а.с.81). Доказів протилежного матеріали справи не містять. 
Ураховуючи викладене, належним способом захисту порушеного права є визнання протиправною бездіяльності Управління соціального захисту населення Ізюмської районної військової адміністрації Харківської області та зобов`язання її здійснити передбачені законом дії щодо виплати компенсації з урахуванням раніше виплачених сум. Водночас у задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області слід відмовити, оскільки відповідну заборгованість виплачено у розмірі, визначеному наказом Міністерства соціальної політики України від 12.03.2025 № 115-Н. При цьому позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованості у розмірі 26 592,58 грн.
Щодо доводів позивача про обов`язок відповідачів виплатити компенсацію на підставі постанови Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011, суд зазначає таке. 
Постанова Барвінківського районного суду Харківської області від 17.06.2011 у справі №2002/2-а-464/11 ухвалена за результатами розгляду іншого спору та є виконавчим документом, який підлягає виконанню в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження». Питання належного чи неналежного виконання зазначеного судового рішення не є предметом розгляду цієї справи та не може бути вирішене шляхом повторного пред`явлення позову про стягнення сум, що випливають із зазначеного рішення. Фактично виплата допомоги за 2025 рік не могла бути предметом розгляду у зазначеній справі. 
Посилання позивача на рішення Європейського суду з прав людини у справах «Штефан та інші проти України» та «Бурмич та інші проти України» також не змінюють висновків суду, оскільки зазначеними рішеннями встановлено порушення державою міжнародних зобов`язань у зв`язку з тривалим невиконанням національних судових рішень, однак вони не визначають розмір належних позивачу виплат у межах спірних правовідносин та не покладають безпосереднього обов`язку на відповідачів здійснити виплату у заявленому позивачем розмірі.
Щодо позовних вимог про стягнення з Міністерства соціальної політики України компенсації 50 процентів вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановлюваними Міністерством охорони здоров`я України, за період із 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року, суд зазначає, що відповідно до положень Закону №796-ХІІ та постанови №936 на зазначений орган покладено повноваження щодо визначення розміру грошової компенсації вартості продуктів харчування, проте не покладено повноважень щодо її індивідуального призначення, нарахування та виплати конкретним особам. Відтак Міністерство соціальної політики України не є належним суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах щодо здійснення відповідної виплати позивачу. 
Щодо вимоги про стягнення з відповідачів на користь позивача компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я України, у сумі 53191,16 грн суд зазначає таке.
Відповідно до пункту 9 Постанови № 936 Мінсоцполітики визначає розміри грошової компенсації вартості продуктів харчування відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» для громадян, які належать до категорій 1 і 2.
Згідно з наказом Мінсоцполітики від 12.03.2025 № 115-Н на 2025 рік для громадян 1 категорії, які проживають у Харківській області, встановлено розмір грошової компенсації вартості продуктів харчування у сумі 509,00 грн.
Отже, визначення розміру такої компенсації не належить до повноважень відповідачів, а здійснюється Мінсоцполітики у встановленому законодавством порядку. Відповідачі, у свою чергу, здійснюють нарахування та виплату компенсації відповідно до визначеного розміру.
За таких обставин суд не наділений повноваженнями самостійно визначати розмір компенсації за відповідний період та безпосередньо стягувати на користь позивача суму, визначену ним самостійно. Належний розмір компенсації підлягає визначенню відповідно до встановленого законодавством порядку та з урахуванням розміру, визначеного Мінсоцполітики, з подальшим нарахуванням і виплатою відповідачами.
Крім того, виходячи з розміру заборгованості 26592,58 грн, її подвійний розмір становить 53 185,16 грн (26 592,58 грн ? 2), тоді як позивач просить стягнути 53191,16 грн, що на 6,00 грн більше. Отже, заявлена до стягнення сума не узгоджується з розміром заборгованості, на який посилається позивач. З 01.07.2025 ГУ ПФУ в Харківській області виплатило кошти у розмірі визначеному нормативно-правовим актом. 
Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється. 
Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
В И Р І Ш И В:
Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області (вул. Гайдамацька, 1, м. Ізюм, Харківська обл., Ізюмський р-н, 64309, ЄДРПОУ 03196469), Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, 3 під., 2 пов., м. Харків, Харківська область, 61022, ЄДРПОУ 14099344), Міністерства соціальної політики України (вул. Еспланадна, буд.8/10, м. Київ, 01001, ЄДРПОУ 37567866) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області щодо невиплати ОСОБА_1 компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я України, передбаченої пунктом 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року. 
Зобов`язати Управління соціального захисту населення Ізюмської районної державної адміністрації Харківської області здійснити виплату ОСОБА_1 компенсації 50 відсотків вартості продуктів харчування за медичними нормами, встановленими Міністерством охорони здоров`я України, за період з 01 січня 2025 року по 30 червня 2025 року, відповідно до вимог пункту 14 частини першої статті 20 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з урахуванням раніше виплачених сум. 
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН