Справа № 650/4333/25
провадження № 2/650/1083/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2026 року селище Велика Олександрівка
Великоолександрівський районний суд Херсонської області
в складі: головуючого - судді Сікори О.О.,
за участю секретаря - Завістовської Л.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в селищі Велика Олександрівка цивільну справу за первісним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цюпа Віталій Павлович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі та за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до ОСОБА_1 про визнання договору оренди землі недійсним,
В С Т А Н О В И В :
Представник позивача звернувся до суду з первісним позовом, у якому просить: розірвати договір оренди земельної ділянки від 16.10.2009 року щодо оренди земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:063:0062 та земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:063:0001, сторонами якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» як орендар та ОСОБА_1 як орендодавець, номери записів про інше речове право в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 38006669 та 38007081.
Щодо судовихз витрат представник позивача просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на користь ОСОБА_1 судові витрати.
В обґрунтування первісного позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є власником двох земельних ділянок загальною площею 3,49 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери 6520685200:04:063:0062 та 6520685200:04:063:0001, розташованих на території Новорайської сільської ради Бериславського району Херсонської області. Право власності підтверджується державним актом на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 948646.
16 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Бериславському районному відділі Херсонської регіональної філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис № 4АА002118-040971500080.
07 вересня 2015 року укладено договір про заміну сторони у договорі оренди, за яким права та обов`язки орендаря перейшли до ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс», а строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року.
30 липня 2017 року ОСОБА_1 , ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс» та новий орендар ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» уклали додаткову угоду № 700260. До ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» перейшли всі права та обов`язки орендаря, а договір оренди викладено у новій редакції.
У пункті 2.4 договору в редакції додаткової угоди сторони визначили нормативну грошову оцінку земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:063:0001 у розмірі 214 252,86 грн, а земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:063:0062 - у розмірі 23 805,88 грн. Загальна нормативна грошова оцінка двох ділянок становить 238 058,74 грн.
За пунктом 4.1 договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4,18 % нормативної грошової оцінки земельної ділянки за рік оренди. Пункт 4.4 передбачає індексацію орендної плати, а пункт 4.5 встановлює строк її внесення з 01 серпня до 31 грудня кожного року.
За розрахунком позивача базовий розмір орендної плати без урахування передбаченої договором індексації становить 9 950,86 грн за рік. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» повністю не сплатило орендну плату за 2022, 2023 та 2024 роки. Загальний базовий розмір невнесених платежів за три роки становить 29 852,58 грн.
Представник позивача вважає повну несплату орендної плати протягом трьох років систематичним порушенням істотної умови договору, яке відповідно до статті 32 Закону України «Про оренду землі», пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України та статті 651 ЦК України є підставою для розірвання договору.
11 серпня 2025 року представник відповідача подав відзив на первісний позов, у якому просить відмовити у його задоволенні.
Представник відповідача не заперечує факту несплати орендної плати за 2022-2024 роки, однак зазначив, що Новорайська селищна територіальна громада була тимчасово окупована рф з 09 квітня до 11 листопада 2022 року, а після деокупації територія залишається потенційно забрудненою вибухонебезпечними предметами та розташованою поблизу лінії бойового зіткнення.
На підтвердження наслідків окупації представник відповідача послався на витяг з ЄРДР у кримінальному провадженні № 42022232090000075 від 12 квітня 2022 року, відомості про втрату доступу до бази підприємства та викрадення майна, а також на судові рішення у спорах інших суб`єктів господарювання з рф щодо майна, яке знаходилося у селищі Новорайськ.
Крім того, представник відповідача послався на лист Торгово-промислової палати України від 28 лютого 2022 року № 2024/02.0-7.1, рішення та розпорядження Херсонської обласної ради про наявність обставин непереборної сили, розпорядження Новорайської сільської військової адміністрації про податкові пільги, лист ГУ ДСНС України у Херсонській області від 11 червня 2025 року, інтерактивні карти ДСНС і DeepState.
Правовою підставою для звільнення від орендної плати представник відповідача визначив частину шосту статті 762 ЦК України, а підставою для звільнення від відповідальності - статтю 617 ЦК України. Також послався на законодавство про протимінну діяльність та підпункт 69.14 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України.
Окремо представник відповідача просив врахувати постанову Херсонського апеляційного суду від 09 квітня 2025 року та постанову Верховного Суду від 21 січня 2026 року у справі № 650/3776/24.
13 серпня 2025 року ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» звернулося із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , у якому просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки № 4АА002118-040971500080, укладений 16 жовтня 2009 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт», новим орендарем за яким є ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
В обґрунтування зустрічного позову представник товариства зазначив, що під час укладення договору нормативну грошову оцінку земельних ділянок нібито не було проведено, а витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку відсутній. На думку товариства, це унеможливлює індексацію та визначення орендної плати, свідчить про відсутність істотної умови договору та є підставою його недійсності за статтями 203, 215 ЦК України і статтею 15 Закону України «Про оренду землі».
Представник позивача за зустрічним позовом послався, зокрема, на постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2018 року у справі № 923/1394/16 та постанову Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 905/1680/20.
У письмових поясненнях від 22 вересня та 15 грудня 2025 року, а також у додаткових поясненнях від 30 квітня 2026 року представник ОСОБА_1 підтримав первісний позов та заперечив проти зустрічного позову.
Представник ОСОБА_1 зазначив, що докази фактичного замінування або непридатності саме двох спірних земельних ділянок у 2023 та 2024 роках відсутні. Податкові пільги, загальні карти небезпеки, внутрішні накази товариства та документи щодо його майнових втрат не підтверджують об`єктивної безпосередньої неможливості використання конкретних об`єктів оренди.
Щодо зустрічного позову представник відповідача за зустрічним позовом звернув увагу, що нормативна грошова оцінка і порядок визначення орендної плати прямо зазначені у договорі. ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» у 2017 році власноруч підписало додаткову угоду, якою договір викладено у новій редакції, прийняло права та обов`язки орендаря і до 2021 року включно виконувало договір, не заявляючи про неможливість розрахунків.
Представник ОСОБА_1 послався на постанову Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 139/261/23, постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 та правові висновки Верховного Суду України у справах № 6-88цс14, № 6-94цс14 і № 6-1512цс16.
28 квітня 2026 року представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» подав клопотання про долучення додаткових доказів і пояснень.
До клопотання додано лист Херсонської обласної військової адміністрації від 13 квітня 2026 року, лист Новорайської сільської військової адміністрації від 20 квітня 2026 року, листи Центру протимінної діяльності від 10 лютого та 23 квітня 2026 року, статистичну звітність за формою № 4-сг за 2022-2024 роки, внутрішні накази товариства про обмеження діяльності, рішення Херсонської обласної ради та картографічні матеріали.
Представник товариства зазначив, що спірні ділянки не значаться серед обстежених, а роботи сертифікованих операторів з гуманітарного розмінування у зоні до 20 км від лінії бойового зіткнення заборонені. Відсутність обстеження він розцінює як доказ неможливості безпечного використання ділянок.
У поясненнях від 30 квітня 2026 року представник ОСОБА_1 заперечив проти такого тлумачення. Зазначив, що відсутність інформації про обстеження не доводить фактичного забруднення ділянки, а документи, складені у 2026 році, не встановлюють її стану у 2023 та 2024 роках. Статистичні звіти та внутрішні накази підтверджують лише рішення товариства не вести діяльність, але не об`єктивну неможливість її ведення.
Ухвалою суду від 08 серпня 2025 року відкрито провадження у справі, а розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 16 грудня 2025 року зустрічний позов ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» прийнято до спільного розгляду з первісним позовом та здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 01 травня 2026 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду по суті на 07 серпня 2026 року.
На судове засідання ОСОБА_1 та його представник не з`явилися. Представник подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, первісний позов підтримав, проти зустрічного позову заперечив.
Представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» на судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, зокрема шляхом направлення судової повістки до електронного кабінету товариства у підсистемі «Електронний суд». Про причини неявки суд не повідомив.
Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши письмові докази, заяви по суті справи та додаткові пояснення сторін, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.
ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:063:0001 площею 3,09 га та земельної ділянки кадастровий номер 6520685200:04:063:0062 площею 0,40 га, загальною площею 3,49 га, призначених для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
16 жовтня 2009 року ОСОБА_1 як орендодавець та ТОВ «Югтранзитсервіс-Агропродукт» як орендар уклали договір оренди земельної ділянки. Договір зареєстрований за № 4АА002118-040971500080.
Пунктом 5 первісного договору нормативну грошову оцінку земельної ділянки визначено у розмірі 85 415,90 грн. Пунктом 8 договір укладено на 15 років. Пунктом 9 орендну плату визначено у грошовій формі в розмірі 300 грн за один гектар ріллі на рік, пунктом 10 передбачено її індексацію, пунктом 11 - щорічну сплату після збору врожаю з 15 серпня до 31 грудня, а пунктом 14 - пеню за прострочення.
Договором про заміну сторони від 07 вересня 2015 року права та обов`язки орендаря передано ПП «ЮТС-Агропродукт Плюс», а строк дії договору продовжено до 31 грудня 2024 року.
Додатковою угодою № 700260 від 30 липня 2017 року права та обов`язки орендаря передано ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», а договір викладено у новій редакції. Угоду підписали ОСОБА_1 , попередній орендар та представник ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
У новій редакції договору об`єкти оренди індивідуалізовані кадастровими номерами та площею, окремо зазначено нормативну грошову оцінку кожної ділянки, визначено строк дії договору, розмір, форму, індексацію, строки, спосіб внесення і перегляду орендної плати, а також відповідальність за прострочення.
Пунктом 3.1 договору в редакції додаткової угоди строк його дії визначено до 31 грудня 2025 року. Цим же пунктом сторони погодили, що договір та право оренди у будь-якому випадку є чинними до моменту закінчення збирання врожаю орендарем. За пунктом 3.2 орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк, для реалізації якого повинен повідомити орендодавця не пізніше ніж за 30 календарних днів до закінчення строку дії договору.
Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 433518158 від 30 червня 2025 року право оренди двох земельних ділянок зареєстроване за ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», номери записів про інше речове право 38006669 та 38007081.
Сторони не заперечують, що орендна плата за 2022, 2023 та 2024 роки не сплачена. Платіжних документів про її внесення відповідач не подав.
Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За статтею 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Відповідно до частини першої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
За абзацом другим частини першої статті 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.
Розірвання договору є способом припинення чинного договірного зобов`язання на майбутнє. У постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2022 року у справі № 913/703/20 зроблено висновок, що розірвано може бути лише чинний договір, тобто такий, що діє як на час звернення до суду, так і на час ухвалення рішення.
Первісний позов подано у липні 2025 року, коли погоджений сторонами строк дії договору ще не закінчився. Однак на час ухвалення рішення 07 серпня 2026 року календарний строк дії договору сплив.
Матеріали справи не містять повідомлення ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про намір скористатися переважним правом на поновлення договору, проєкту додаткової угоди, укладеної сторонами угоди про поновлення, відомостей про державну реєстрацію продовження строку права оренди або іншого доказу поновлення договору після 31 грудня 2025 року.
Зазначення у відомостях реєстру, сформованих 30 червня 2025 року, про право пролонгації відображає передбачену договором можливість його поновлення, але саме по собі не підтверджує реалізацію такого права та автоматичного продовження договору після визначеної сторонами дати.
Умова пункту 3.1 про чинність договору до моменту закінчення збирання врожаю спрямована на забезпечення права орендаря завершити збирання врожаю, фактично вирощеного до закінчення календарного строку. Вона не встановлює невизначеного строку оренди та не замінює погодженого сторонами порядку поновлення договору.
ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не посилалося на наявність на спірних ділянках незбираного врожаю станом на 31 грудня 2025 року і доказів цього не подало. Навпаки, у відзиві, додаткових поясненнях, внутрішніх наказах та статистичній звітності товариство обґрунтовувало свою позицію тим, що з 2022 року господарської діяльності на цих землях не здійснювало і посівів не проводило. Тому передбачена пунктом 3.1 тимчасова гарантія завершення збирання врожаю до спірних правовідносин не застосовується.
Отже, договір оренди припинився 31 грудня 2025 року внаслідок закінчення строку, на який його було укладено. Відсутність акта повернення земельних ділянок або незмінений запис про право оренди не продовжують строк договору та не створюють правової підстави для розірвання договору, який уже припинився.
Підстав для закриття провадження у справі за пунктом 2 частини першої статті 255 ЦПК України немає. На час пред`явлення первісного позову договір був чинним, тому предмет спору існував. Крім того, між сторонами залишився невирішений зустрічний позов про недійсність цього договору. Такий підхід узгоджується з висновком Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, викладеним у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 638/3792/20.
За цих обставин належним процесуальним наслідком є відмова у задоволенні первісного позову, а не закриття провадження у справі.
Оскільки припинення договору у зв`язку із закінченням строку його дії є самостійною та достатньою підставою для відмови у вимозі про його розірвання, суд не надає остаточної правової оцінки доводам сторін щодо наявності або відсутності підстав для дострокового розірвання договору в період його чинності.
Закінчення строку договору не припиняє відповідальності за порушення, допущені під час його дії, і не позбавляє сторони права заявити належні вимоги щодо орендної плати чи інших наслідків виконання договору. Однак у цій справі ОСОБА_1 не заявив вимоги про стягнення заборгованості з орендної плати.
Отже, у задоволенні первісного позову про розірвання договору оренди землі необхідно відмовити.
Вирішуючи зустрічний позов, суд виходить з такого.
Закінчення строку дії договору не усуває предмета зустрічного позову, оскільки вимога про недійсність стосується правомірності правочину на момент його вчинення і може впливати на правові наслідки, які виникли під час його виконання.
Відповідно до статей 15, 16 ЦК України судовому захисту підлягає порушене, невизнане або оспорене цивільне право чи інтерес. Обраний спосіб захисту має бути спрямований на поновлення такого права або інтересу.
За статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити закону, особа повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення має бути вільним і відповідати внутрішній волі, правочин має вчинятися у встановленій формі та бути спрямованим на реальне настання обумовлених ним правових наслідків.
За частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення вимог, установлених частинами першою, другою, третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Отже, обставини, які виникли під час виконання договору, самі по собі не є підставою його недійсності. Суд перевіряє дотримання вимог закону саме на момент вчинення правочину, а також наявність порушеного права позивача за зустрічним позовом.
Стаття 15 Закону України «Про оренду землі» у редакціях, релевантних для спірних правовідносин, визначала істотними умовами договору об`єкт оренди, строк дії договору та орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, форми або способу та умов розрахунків, строків, порядку внесення і перегляду та відповідальності за несплату. Нормативна грошова оцінка не була окремою самостійною істотною умовою договору оренди землі приватної власності.
За статтею 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за земельну ділянку приватної власності встановлюються за згодою сторін у договорі. Обов`язковість нормативної грошової оцінки для визначення орендної плати закон прямо пов`язує насамперед із земельними ділянками державної та комунальної власності.
Фактична підстава зустрічного позову спростовується змістом письмових правочинів.
Пункт 5 договору від 16 жовтня 2009 року містить нормативну грошову оцінку у сумі 85 415,90 грн. Пункти 9-14 містять розмір і грошову форму орендної плати, порядок її індексації, строк внесення, підстави перегляду та відповідальність за прострочення.
Додаткова угода № 700260 від 30 липня 2017 року, підписана самим ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», містить окрему нормативну грошову оцінку кожної ділянки - 214 252,86 грн і 23 805,88 грн, визначає річну плату у розмірі 4,18 % такої оцінки, її індексацію, строки та способи внесення, перегляд і пеню.
Тому твердження зустрічного позову про відсутність нормативної грошової оцінки та неможливість розрахунку орендної плати не відповідає дослідженим документам.
Відсутність у матеріалах окремого витягу з технічної документації станом на 2009 рік не означає відсутності погодженої істотної умови про орендну плату та не є самостійною підставою недійсності договору оренди приватної земельної ділянки.
Постанови Верховного Суду у справах № 923/1394/16 і № 905/1680/20, на які посилається ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», стосуються визначення орендної плати за землі державної або комунальної власності, для яких нормативна грошова оцінка є регульованою законом базою такого платежу. Спірні ділянки належать фізичній особі на праві приватної власності, а тому висновки з наведених справ не можуть бути застосовані без урахування цієї істотної відмінності.
У постанові Верховного Суду від 29 травня 2024 року у справі № 139/261/23, провадження № 61-12015св23, за подібної вимоги про недійсність договору через відсутність у ньому суми нормативної грошової оцінки зазначено: якщо можлива відсутність окремої умови не унеможливила виконання договору, зокрема проведення розрахунків, а сторони тривалий час виконували його погодженим способом, це не доводить порушення права в момент укладення договору та не є підставою недійсності.
У цій справі ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» прийняло права та обов`язки орендаря у 2017 році, підписало нову редакцію договору з конкретними сумами нормативної оцінки, користувалося землею та сплачувало орендну плату до 2021 року включно. Товариство не пояснило, яке його суб`єктивне право було порушене саме у момент вчинення оспорюваного правочину.
У постанові Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17, провадження № 61-2417сво19, наголошено, що ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Поведінка товариства, яке прийняло договір, погодило його умови, виконувало їх протягом років, а після пред`явлення до нього вимоги про розірвання послалося на недійсність договору через нібито неможливість визначити плату, суперечить принципам добросовісності, розумності та послідовності поведінки учасника цивільних відносин.
Суд не встановив недодержання сторонами в момент вчинення договору вимог статті 203 ЦК України, фактичної відсутності істотної умови про орендну плату або порушення права ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», яке могло б бути поновлене визнанням договору недійсним.
Отже, зустрічний позов є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
ОСОБА_1 сплатив за подання первісного позову судовий збір у розмірі 1 211,20 грн. Оскільки у задоволенні первісного позову відмовлено, понесені у зв`язку з його поданням судові витрати покладаються на ОСОБА_1 та відшкодуванню за рахунок ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» не підлягають.
У задоволенні зустрічного позову відмовлено, тому понесені ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» витрати зі сплати судового збору за зустрічним позовом покладаються на товариство та відшкодуванню за рахунок ОСОБА_1 не підлягають.
Належних доказів фактичного понесення заявлених ТОВ «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» витрат на професійну правничу допомогу, їх розміру, обсягу наданих послуг та оплати до закінчення судових дебатів не подано, тому підстав для їх розподілу немає.
Зважаючи на викладене, керуючись статтями 12, 13, 76-83, 89, 141, 223, 247, 255, 259, 263-265 ЦПК України, статтями 15, 16, 203, 215, 216, 631, 651 ЦК України, статтями 93, 141 ЗК України, статтями 13, 15, 21, 31, 32 Закону України «Про оренду землі», суд,

В И Р І Ш И В :
У задоволенні первісного позову ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цюпа Віталій Павлович, до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» про розірвання договору оренди землі - відмовити.
Судові витрати ОСОБА_1 , понесені у зв`язку з поданням первісного позову, покласти на ОСОБА_1 .
У задоволенні зустрічного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки № 4АА002118-040971500080 від 16 жовтня 2009 року - відмовити.
Судові витрати Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ», понесені у зв`язку з поданням зустрічного позову, покласти на Товариство з обмеженою відповідальністю «ЮТС-АГРОПРОДУКТ».
Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Херсонського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне рішення складено 07 серпня 2026 року.

Суддя:          О.О. Сікора