Справа № 448/451/26     Головуючий у 1 інстанції: Гіряк С.І. 
Провадження № 33/811/1126/26    Доповідач: Галапац І. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року Львівський апеляційний суд в складі: 
судді Галапаца І.І.,
розглянувши у судовому засіданні в м.Львові, в режимі відеоконференції, апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Мотальової-Кравець Валерії Юріївни на постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 травня 2026 року,

з участю захисника правопорушника ОСОБА_1 
– адвоката Мотальової-Кравець В.І.,

в с т а н о в и в:

цією постановою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення, у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Стягнуто з ОСОБА_1 665,60 гривень судового збору в дохід держави.
Згідно з постановою судді,  ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 3 березня 2026 року о 13 годині 52 хвилин у с. Поповичі, по вул. Шевченка, 96, Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я водій відмовився. 
Крім цього, ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, 3 березня 2026 року о 12 годині 17 хвилин у с. Поповичі по вул. Л.Українки, 24, Яворівського району Львівської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21013» н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння шкіри обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у закладі охорони здоров`я водій відмовився. 
В апеляційній скарзі захисник правопорушника ОСОБА_1 – адвокат Мотальова-Кравець В.Ю. покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною. Вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП. Звертає увагу на те, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 . Акцентує увагу на те, щоб виявити вищевказане правопорушення, той чи інший транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, в іншому випадку протиправність зупинки може поставити під сумнів й саму подальшу процедуру виявлення нетверезого водія.
Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 25 травня 2026 року, мотивуючи тим, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся у відсутності ОСОБА_1 , копію постанови отримав 16 червня 2026 року; скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. 
Заслухавши виступ захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Мотальової-Кравець В.І. про задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає за можливе поновити строк апеляційного оскарження постанови судді місцевого суду, та приходить до висновку що така не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП настає за повторне протягом року керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинені особою, яка повторно протягом року вчинила будь-яке з вищевказаних порушень.
Як вбачається із матеріалів справи суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. 
Висновок судді зроблений внаслідок всебічного, повного та об`єктивного з`ясування усіх обставин справи та підтверджується дослідженими та перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема: протоколами про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №605218 та серії ЕПР1 №605110 від 03 березня 2026 року, де викладені фабули вчинених правопорушень; направленнями на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 03 березня 2026 року; актами огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; копіями постанов про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі серій ЕНА №6758452, ЕНА №6758845 від 03 березня 2026 року; копією постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 23 травня 2025 року; відеозаписами подій, яким суддя районного суду дала належну правову оцінку в своїй постанові, з чим погоджується і апеляційний суд.
Оцінюючи здобуті у справі та досліджені в судовому засіданні докази, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції обгрунтовано визнав їх належними та допустимими для використання в процесі доказування, оскільки такі містять фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, зібрані у порядку, встановленому КУпАП.
Наявні в матеріалах справи протоколи про адміністративні правопорушення серії ЕПР1 №605218 та серії ЕПР1 №605110 від 03 березня 2026 року, складені щодо ОСОБА_1 за своєю формою та змістом відповідають вимогам чинного законодавства, містять у собі усі необхідні дані щодо обставин вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.130 КУпАП, та особи-порушника. 
Щодо покликань апелянта на те, що працівники поліції незаконно зупинили ОСОБА_1 , то такі можуть бути предметом іншого розгляду у визначеному законом порядку. 
Поряд з цим, суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1) ст.6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення 
апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень («Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції»), (dec.); «Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2») [ВП], § 41).
Таким чином, покликання адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. про те, що постанова суду є незаконною та необгрунтованою, не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясувала усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
При цьому, апеляційний суд з врахуванням вищенаведеного вважає, що стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 роки накладене на правопорушника з дотриманням вимог ст. 33 КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,- 

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику правопорушника ОСОБА_1 – адвокату Мотальовій - Кравець В.Ю. строк на апеляційне оскарження постанови судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 травня 2026 року.
Апеляційну скаргу захисника правопорушника ОСОБА_1 – адвоката Мотальової-Кравець В.Ю. - залишити без задоволення, а постанову судді Мостиського районного суду Львівської області від 25 травня 2026 року, якою  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП, та накладено стягнення, у відповідності до ч.2 ст. 36 КУпАП, у виді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки без оплатного вилучення транспортного засобу.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя   Галапац І.І.