Справа №551/874/26 

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" вересня 2026 р. селище Шишаки

Шишацький районний суд Полтавської області в складі головуючого судді Вергун Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Шишаки Миргородського району Полтавської області в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 

в с т а н о в и в :

24 липня 2026 року ТОВ « Таліон Плюс » звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просить стягнути з останньої на свою користь суму заборгованості за кредитним договором № 722840263 від 04 серпня 2025 року у загальному розмірі 51 270 грн. 30 коп., а також понесені судові витрати, що складаються з сплати судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. та витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн. 00 коп.
В обґрунтування поданого позову, позивач послався на те, що 04 серпня 2025 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога » та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 722840263, у формі електронного документа, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 16 500 грн. 00 коп. 
25 листопада 2025 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога » та ТОВ « Таліон Плюс » укладено договір факторингу № МВ-ТП/71, у відповідності до умов якого ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога » передає (відступає) ТОВ « Таліон Плюс » за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс » приймає належні ТОВ «« Манівео швидка фінансова допомога » » права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 25 листопада 2025 року до ТОВ « Таліон Плюс » перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 722840263 від 04 серпня 2025 року.
Зобов`язання зі сторони кредитора за договором виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідач свою зобов`язання по поверненню кредиту належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на дату звернення до суду заборгованість відповідача становить 51 270 грн. 30 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості наданим позивачу від первісного кредитора ( з дати укладання договору по дату відступлення права вимоги ) та розрахунком заборгованості ( з дати отримання права вимоги станом на дату розірвання договору ). Проценти за договором після розірвання договору не нараховувалися. 
Діючи в межах своїх повноважень, позивач самостійно визначає обсяг та склад позовних вимог, що підлягають стягненню, тому просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість у загальному розмірі 51 270 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості по кредиту розмірі 16 500 грн. 00 коп. і заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 33 780 грн. 30 коп., заборгованість по комісії за надання кредиту у розмірі 990 грн. 00 коп.

Відповідно до інформації з Яреськівського старостинського округу виконавчого комітету Шишацької селищної ради Полтавської області № 1055 від 22 червня 2026 року, відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.95).

Ухвалою суду від 24 липня 2026 року позову заяву ТОВ «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення ( виклику ) сторін (а.с. 96).
При цьому, сторонам рекомендованим листом за зареєстрованою адресою місця проживання ( знаходження ) надіслано ухвалу суду від 24 липня 2026 року, в якій зазначено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 08 год. 30 хв. 02 вересня 2026 року (а.с.97).

Відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відзив на позов не подала ( а.с. 101). 

Суд, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Так, 04 серпня 2025 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога » та відповідачем укладено договір кредитної лінії № 722840263 у формі електронного документа.
За цим Договором кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит у вигляді кредитної лінії, в сумі кредитного ліміту у розмірі 16 500 грн. 00 коп. на умовах строковості, зворотності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов, зазначених у договорі, додатках до нього та Правилах надання коштів та банківських металів у кредит. 

Договір підписано в електронному вигляді електронним підписом з одноразовим ідентифікатором GVFE, відправленим відповідачу о 22:40:47 04 серпня 2025 року, веденим цього ж дня о 22:42:16. Він містить її податковий номер, адресу, електронну адресу та номер мобільного телефону ( а.с. 38).

Факт переказу кредитних коштів підтверджується випискою, яка надана на вимогу суду АТ КБ «Приват банк» за картою № НОМЕР_1 , яка емітована на ім`я ОСОБА_1 , і саме ця карта вказана відповідачем у Кредитному договорі. На вказану карту 04 серпня 2025 року зараховані грошові кошти у розмірі 16 500 грн. (а.с.102-103).

25 листопада 2025 року між ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога » та ТОВ « Таліон Плюс » укладено договір факторингу № МВ-ТП/71, у відповідності до умов якого ТОВ « Манівео швидка фінансова допомога » передає (відступає) ТОВ « Таліон Плюс » за плату належні йому права вимоги, а ТОВ «Таліон Плюс » приймає належні ТОВ «« Манівео швидка фінансова допомога » » права вимоги до боржників, вказаними у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру прав вимоги від 25 листопада 2025 року до ТОВ « Таліон Плюс » перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором № 722840263 04 серпня 2025 року.

Загальна сума заборгованості за кредитним договором заявлено до стягнення позивачем становить 51 270 грн. 30 коп., яка складається з заборгованості по кредиту у розмірі 16 500 грн. 00 коп. і заборгованості за користування кредитом у розмірі 33 780 грн. 30 коп., заборгованість по комісії за надання кредиту 990 грн. 00 коп.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 6 цього Кодексу передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (частина друга статті 639 ЦК України).
Нормою статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем. Він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до положень статей512,514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Згідно статті 1078ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Чинне законодавство не забороняє відступлення майбутніх вимог, однак це стосується майбутніх вимог тільки за умови їх визначеності, тоді як передача за правочином невизначених, позбавлених конкретного змісту вимог, у тому числі й на майбутнє, тягне за собою наслідки у вигляді неукладеності відповідного правочину, оскільки його сторонами не досягнуто згоди щодо предмета правочину або такий предмет не індивідуалізовано належним чином. Така правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24 квітня 2018 року у справі №914/868/17, від 18 жовтня 2018 року у справі №910/11965/16.
Крім того, Верховний Суд у постанові від 2 листопада 2021 року у справі №905/306/17 зробив висновок про те, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 722840263 від 04 серпня 2025 року у загальному розмірі 51 270 грн. 30 коп.
Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 662 грн. 40 коп. ( а.с. 1 ). 
Щодо стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із правничою допомогою адвоката у розмірі 5 000 грн. 00 коп, то суд встановив наступне.

На підтвердження понесених витрат представник позивача надав суду копію договору про надання правничої допомоги № 5 від 02 грудня 2024 року (а.с.55 зворот-59), копію додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги № 3666 від 17 липня 2026 року, копію акту прийому-передачі наданих послуг (а.с.60-61).

Верховний Суд у постанові від 03 лютого 2021 року (справа № 554/2586/16-ц) констатує, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
При цьому розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги у разі надання відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (ВП ВС у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).
Суд вважає, що склад та розмір витрат на правову допомогу є обґрунтованим та підтвердженим у розмірі 5 000 грн. 00 коп., відповідають критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, ціною позову, значенням справи для сторони.
Клопотання про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу від відповідача до суду не надходило; суд, враховуючи принцип диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи (постанова ОП КГС ВС від 03.0.2019 у справі № 922/445/19).

На підставі викладеного, керуючись статтями 263 – 265 ЦПК Укpаїни, суд, - 

У Х В А Л И В:

Позовну заяву позовом Товариства з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс » до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс » заборгованість за договором № 722840263 від 04 серпня 2025 року у загальному розмірі 51 270 грн. 30 коп. 

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс » 2 662 грн. 40 коп. у відшкодування судових витрат, пов`язаних із сплатою судового збору, та 5 000 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

Найменування сторін:

позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « Таліон Плюс », адреса місцезнаходження: 14017, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Жабинського, 13, код ЄДРПОУ 39700642,

відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 02 вересня 2026 року.

Суддя: