Справа № 529/376/26
Провадження № 2/529/458/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2026 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого - судді Чуб К.В.,
за участю секретаря с/з – Онищенко В.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
встановив:
ТОВ “Бізнес Позика” звернулося з позовом до суду про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 заборгованості за договором № 540034-КС-003 від 29.09.2025 у розмірі 111870,00 грн., в якому також просить стягнути з відповідачки судові витрати у справі - сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Позов обґрунтовано тим, що 29.09.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено кредитний договір № 540034-КС-003, згідно якого остання отримала кредит у розмірі 33000,00 грн. Відповідачка взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконує, внаслідок чого утворилась заборгованість у загальному розмірі 111870,00 грн., з яких: 33000,00 грн. за тілом кредиту, 55770,00 грн. за процентами, 16500,00 грн. - сума заборгованості по відсотках, нарахованих відповідно до ст. 625 ЦК України та 6600,00 грн. - сума прострочених платежів за комісією.
27.04.2026 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання також не з`явилася. Подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги визнає частково, просить зменшити суму відсотків. Крім того, оскільки не має можливості сплатити всю суму заборгованості одразу, заявила клопотання про розстрочку виконання рішення.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що 29.09.2025 між ТОВ «Бізнес Позика» та ОСОБА_1 в електронній формі укладено договір про надання кредиту №540034-КС-003 (Споживчий кредит. Електронна форма). Згідно договору відповідачка отримала кредит у розмірі 33000,00 грн., строком на 24 тижні, до 16.03.2026, процентна ставка фіксована, стандартна процентна ставка за кредитом становить 1 % в день. Договором також передбачена комісія за видачу кредиту в розмірі 6600,00 грн. (а.с. 17-26).
Також відповідачкою в електронній формі підписано паспорт споживчого кредиту (а.с. 14-16).
Згідно інформації, наданої АТ КБ «ПриватБанк», на картку, емітовану на ім`я ОСОБА_1 , 29.09.2025 зараховано платіж у сумі 33000,00 грн.
Із розрахунку до договору № 540034-КС-003 від 29.09.2025 вбачається, що загальний розмір заборгованості відповідачки ОСОБА_1 становить 111870,00 грн., з яких: 33000,00 грн. - за кредитом, 55770,00 грн. - за процентами, 6600,00 грн. - за комісією та 16500,00 грн. - за процентами, нарахованими відповідно до ст. 625 ЦК України (а.с. 11-12).
Статтею 11 ЦК України визначено, що договори є підставою виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень ст.ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно зі ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується ЗУ "Про електронну комерцію" (далі - Закон).
Відповідно до ст. 12 Закону якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання, зокрема, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 (позика), якщо інше не встановлено параграфом 2 (кредит) і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Статтями 12, 13, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Наявні в матеріалах справи докази дають підстави вважати доведеними аргументи позивача, що відповідачкою ОСОБА_1 було отримано кредитні кошти на умовах та в порядку, що зазначені у кредитному договорі і вона користувався кредитними коштами. Також по обставинам спірних правовідносин судом встановлено, що відповідачкою допущено порушення її зобов`язання в частині повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитом та комісії за видачу кредиту.
Отже, враховуючи ті обставини, що в порушення умов кредитного договору відповідачка ОСОБА_1 фактично отримані та використані кошти у добровільному порядку не повернула, чим порушила права кредитора, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачки заборгованості за основним боргом (кредитом), процентів за користування грошовими коштами, комісії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідачки ОСОБА_1 16500,00 грн. заборгованості за процентами, нарахованими на підставі ст. 625 ЦК України, суд зазначає наступне.
З аналізу норм матеріального права, зокрема ст.ст. 1048-1050 ЦК України слідує, що відповідальність за порушення грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України настає після спливу визначеного договором строку позики (кредиту) чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, коли право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти припиняється.
З розрахунку заборгованості, наданого позивачем, вбачається, що останній просить стягнути з відповідачки на підставі ст. 625 ЦК України проценти, нараховані у строк наданого кредиту та одночасно з процентами, передбаченими договором. З огляду на викладене позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_1 нарахованих позивачем процентів на підставі ст. 625 ЦК України задоволенню не підлягають.
Крім того, варто відмітити, що відповідно до п. 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Установлено, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
Таким чином з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за договором №540034-КС-0003 у загальному розмірі 95370,00 грн., яка складається з 33000,00 грн. за тілом кредиту, 55770,00 грн. за процентами, 6600,00 грн. за комісією за видачу кредиту.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відсоток задоволеності позовних вимог складає 85,25 %, тому з відповідачки на користь ТОВ «Бізнес Позика» підлягає стягненню судовий збір за подання позову в розмірі 2269,70 грн (2662,4 грн * 85,25 %).
Щодо заяви відповідача про розстрочку виконання рішення, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 2 ч. 7 ст. 265 ЦПК України у разі необхідності в резолютивній частині вказується про надання відстрочення або розстрочення виконання рішення.
Згідно ч. 1 ст. 267 ЦПК України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні.
Статті 265, 267 ЦПК України не містять окремо визначені підстави для розстрочення виконання рішення суду, тому застосовуються положення ст. 435 цього Кодексу.
За змістом ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення. Підставою для розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його не можливим. Вирішуючи питання про розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення.
Відповідачка стверджує, що наразі сплатити всю суму заборгованості не має можливості у зв`язку зі скрутним матеріальним становищем.
Проаналізувавши обставини справи, зважаючи на бажання боржниці повернути заборгованість стягувачу, беручи до уваги суму боргу, яка є значною, враховуючи введений в Україні Указом Президента від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим ЗУ від 24.02.2022 № 2101-ІХ, воєнний стан, який триває донині, з огляду на виклики, які постали перед українським суспільством внаслідок повномаштабного вторгнення російської федерації, що призвело до значного погіршення матеріального становища громадян, суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення щомісячними платежами в рівних частинах строком на 10 (десять) місяців з дня набрання рішенням законної сили.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 10, 12-13, 76-81, 83, 89, 141, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -
ухвалив:
Позовну заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика" заборгованість за кредитним договором №540034-КС-003 від 29.09.2025 у розмірі 95370,00 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2269,70 грн., а всього 97639 (дев`яносто сім тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 70 коп.
Розстрочити ОСОБА_2 виконання рішення у розмірі 97639 (дев`яносто сім тисяч шістсот тридцять дев`ять) грн. 70 коп. на строк 10 (десять) місяців шляхом сплати щомісячного платежу у розмірі 9763 (дев`ять тисяч сімсот шістдесят три) грн. 97 коп., з дати набрання рішенням законної сили.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення набирає законної сили через тридцять днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.
Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Повне найменування сторін:
Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Бізнес Позика", місцезнаходження: м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд. 26, офіс 411, ЄДРПОУ 41084239.
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Головуючий: К.В. Чуб