У Х В А Л А
Іменем України
Справа № 285/2171/26 
провадження № 1-кс/0285/838/26
27 серпня 2026 року   м. Звягель
Слідчий суддя Звягельського міськрайонного суду Житомирської області ОСОБА_1 за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
скаржниці: ОСОБА_3 ,
слідчої, прокурора: не прибули,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_3 на повідомлення слідчої про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3, ч. 4 ст. 358 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст скарги
26.08.2026 ОСОБА_3 звернулася до суду із зазначеною скаргою, у якій просить: 
1) скасувати повідомлення про підозру від 22.07.2026 у кримінальному провадженні № 12026065530000075 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України;
2) визнати недопустимими докази, отримані з істотним порушенням конституційних прав у кримінальному провадженні, а саме: відеозаписи, протокол огляду мобільного телефону.
В обґрунтування скарги зазначає, що повідомлення про підозру є необґрунтованим та складеним із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зокрема, посилається на порушення встановленого ст. 278 КПК України порядку вручення повідомлення про підозру, вказуючи, що особисто його їй не вручали, а направлення документа за допомогою месенджера WhatsApp не може вважатися належним процесуальним врученням. Крім того, скаржниця стверджує про відсутність достатніх фактичних даних, які б підтверджували її причетність до інкримінованих кримінальних правопорушень, та вважає, що висновки сторони обвинувачення щодо наявності в її діях умислу, попередньої змови, передачі документів та грошових коштів ґрунтуються переважно на її поясненнях, отриманих без участі захисника.
Також ОСОБА_3 посилається на обставини її фактичного затримання 13.04.2026, під час якого, на її думку, працівниками поліції було допущено порушення вимог законодавства щодо порядку затримання, роз`яснення прав та забезпечення права на захист. Вважає недопустимими отримані за таких обставин пояснення та відеозаписи, зокрема відеофіксацію її приватної телефонної розмови, які, на її переконання, були використані стороною обвинувачення для формування підозри. Крім того, скаржниця вказує на внутрішні суперечності в повідомленні про підозру щодо анкетних даних особи, його недостатню конкретизацію та невідповідність вимогам ст. 277 КПК України, оскільки, на її думку, у ньому не зазначено належним чином часу, місця, способу вчинення інкримінованих дій, її конкретної ролі та обставин, які підтверджують наявність прямого умислу. Посилається також на свій психоемоційний стан після подій 13.04.2026–14.04.2026, який, за її словами, підтверджується медичною документацією та має значення для оцінки можливості усвідомлення нею характеру своїх дій і керування ними. У зв`язку з наведеним вважає, що повідомлення про підозру не відповідає вимогам обґрунтованості, конкретності та законності, а тому підлягає скасуванню.
У зв`язку з наведеним ОСОБА_3 вважає повідомлення про підозру таким, що не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, а тому підлягає скасуванню.
Доводи учасників процесу
ОСОБА_3 скаргу підтримала та просила задовольнити.
Слідча, прокурор в судове засідання не прибули, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяв та клопотань не подавали. Від слідчої надійшли матеріали досудового розслідування.
Дослідивши матеріали справи та вивчивши суть скарги, слідчий суддя дійшов висновку про відмову у задоволенні скарги з наступних підстав. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом та мотиви, з яких виходить суд, і застосовані норми права
Дослідивши матеріали скарги, долучений до неї витяг з ЄРДР та надані на її обґрунтування доводи, слідчий суддя дійшов висновку про відсутність правових підстав для її задоволення з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів провадження, 22.07.2026 року слідчою СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_4 , за погодженням із прокурором, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Раніше (23.07.2026), ОСОБА_3 зверталася до слідчого судді зі скаргою на вказане повідомлення про підозру. Ухвалою слідчого судді Звягельського міськрайонного суду Житомирської області від 27.07.2026 року № 285/2171/26 у задоволенні скарги відмовлено. Однак ухвалою Житомирського апеляційного суду від 12.08.2026 зазначену ухвалу слідчого судді скасовано та постановлено нову ухвалу про повернення скарги ОСОБА_3 на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, як подану особою, яка не набула права на таке звернення у зв`язку з недотриманням строків, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
При цьому апеляційним судом прямо зазначено, що оскільки ОСОБА_3 одночасно повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України (проступку), та кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України (злочину), то право на оскарження такого повідомлення виникає відповідно не раніше 22.08.2026 та 22.09.2026.
Зі змісту скарги вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до слідчого судді 26.08.2026 року, тобто після спливу одного місяця з дня повідомлення їй про підозру, але до спливу двох місяців з дня такого повідомлення.
Таким чином, з урахуванням висновків апеляційного суду, на момент звернення із новою скаргою ОСОБА_3 набула процесуального права на оскарження повідомлення про підозру лише в частині кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, тоді як передбачений п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України строк для оскарження повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, ще не сплив.
І. Щодо скарги в частині оскарження повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України
Відповідно до ст. 12 КК України кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 358 КК України, є злочином.
Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, відноситься до кримінальних проступків.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України під час досудового розслідування може бути оскаржено повідомлення слідчого, дізнавача, прокурора про підозру після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального проступку або двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину, але не пізніше закриття прокурором кримінального провадження або звернення до суду із обвинувальним актом - підозрюваним, його захисником чи законним представником.
Встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , даний населений пункт є окупованим російською федерацією. У той же час, ОСОБА_3 є директором ТОВ «Юридична фірма «Таліс», код ЄДРПОУ 45901503, місцезнаходження товариства: вул. Садова, 9-Б, офіс 2, м. Херсон, 73027.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ч. 4 ст. 358 КК України, було надіслано ОСОБА_3 поштою на вищезазначену юридичну адресу ТОВ «Юридична фірма «Таліс» - 22.07.2026.
Однак, поштове відправлення 27.07.2026 було повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Таким чином вважається, що 22.07.2026 ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ч. 4 ст. 358 КК України.
З урахуванням вимог, передбачених п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, ОСОБА_3 вправі оскаржити повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України після спливу двох місяців з дня повідомлення про підозру, тобто не раніше 22.09.2026; а також вправі оскаржити повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, після спливу одного місяця з дня повідомлення особі про підозру, тобто не раніше 22.08.2026.
Однак із скаргою щодо оскарження повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України ОСОБА_3 звернулась 25.08.2026, тобто передчасно, з порушенням двомісячного строку, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
За таких обставин, скарга в частині оскарження повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, подана передчасно, до спливу двомісячного строку, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таким чином слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України, необхідно повернути скаржнику на підставі п. 2 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки скаргу подано з порушенням строку, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
ІІ. Щодо скарги в частині оскарження повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України
Як встановлено слідчим суддею, повідомлення про підозру у вчиненні кримінального проступку ОСОБА_3 вручено 22.07.2026, із вказаною скаргою ОСОБА_3 звернулась до суду 25.08.2026, тобто зі спливом місячного строку, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України.
Таким чином, скарга в цій частині подана з дотриманням строку, передбаченого п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України, й відповідно, підлягає розгляду по суті.
14.04.2026 та 08.05.2026 внесено відомості до ЄРДР про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.3, ч.4 ст. 358 КК України, згідно яких 13.04.2026 близько 22:00 на автодорозі між населеними пунктами Красилівка-Несолонь Звягельського району Житомирської області за порушення ПДР України працівниками СРПП Звягельського РВП ГУНП у Житомирській області зупинено ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка надала для перевірки посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 31.03.2026 на ім`я останньої, яка має ознаки підробки. Невстановлена особа у невстановлений час та місці, але не пізніше 31.03.2026 за попередньою змовою з ОСОБА_3 вчинила дії, спрямовані на підроблення вищевказаного посвідчення водія з метою подальшого його використання, а також одержала від ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 1 500 євро, які були надані для незаконного виготовлення зазначеного посвідчення водія.
Згідно висновку експерта від 16.04.2026 посвідчення водія серії НОМЕР_1 , видане 31.03.2026 на ім`я ОСОБА_3 , не відповідає аналогічним документам, що знаходяться в офіційному обігу. Воно виготовлено комбінованим способом з використанням термосублімаційного та термотрансферного способів друку.
У своїх письмових поясненнях ОСОБА_3 пояснила, що в лютому 2026 у м. Києві у автошколі «Антарес» вона навчалась водінню та 31.03.2026 отримала посвідчення водія серії НОМЕР_1 . Під час як ОСОБА_3 прийшла здавати тестування з метою отримання водійських прав, остання сильно хвилювалася і в подальшому до неї підійшов працівник ТСЦ й запропонував свою допомогу, а саме: пройти тестування замість неї та отримати посвідчення водія. ОСОБА_3 надала вказаній особі необхідні документи для отримання посвідчення водія. На наступний день ОСОБА_3 прийшла до ТСЦ та зустрілась із вказаним невстановленим працівником ТСЦ, який привітав ОСОБА_3 із отриманням посвідчення водія, а ОСОБА_3 в свою чергу, передала цій невстановленій особі 1 500 євро за отримане посвідчення водія.
Отже у слідства наявні обґрунтовані підстави вважати вчинення ОСОБА_3 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ч. 4 ст. 358 КК України. 
22.07.2026 року слідчою СВ Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області, за погодженням із прокурором, ОСОБА_3 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України.
Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржене рішення слідчого, прокурора про повідомлення про підозру після спливу встановленого законом строку з дня повідомлення особі про підозру.
Предметом такого судового розгляду є, зокрема, дотримання процесуального порядку повідомлення про підозру та наявність передбачених законом підстав для його здійснення.
Повідомлення має містити такі відомості: 1) прізвище та посаду слідчого, прокурора, який здійснює повідомлення; 2) анкетні відомості особи (прізвище, ім`я, по батькові, дату та місце народження, місце проживання, громадянство), яка повідомляється про підозру; 3) найменування (номер) кримінального провадження, у межах якого здійснюється повідомлення; 4) зміст підозри; 5) правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність; 6) стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин, відомих на момент повідомлення про підозру; 7) права підозрюваного; 8) підпис слідчого, прокурора, який здійснив повідомлення.
Письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Письмове повідомлення про підозру затриманій особі вручається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту її затримання. У разі якщо особі не вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання, така особа підлягає негайному звільненню. Дата та час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ст.278 КПК України). У випадку виникнення підстав для повідомлення про нову підозру або зміну раніше повідомленої підозри слідчий, прокурор зобов`язаний виконати дії, передбачені статтею 278 цього Кодексу. Якщо повідомлення про підозру здійснив прокурор, повідомити про нову підозру або змінити раніше повідомлену підозру має право виключно прокурор (ст.279 КПК України).
У тому разі, якщо підставою скасування повідомлення про підозру є порушення вказаних процесуальних норм, то можна зробити висновок про недійсність повідомлення про підозру з моменту його (повідомлення) здійснення.
Перевірка повідомлення про підозру з точки зору обґрунтованості підозри з врахуванням положень ст.17 КПК України не входить до предмету судового розгляду, який здійснюється слідчим суддею відповідно до положень ст. 303 ч.1 п.10 КПК України на стадії досудового розслідування, а може бути лише предметом безпосереднього судового розгляду кримінального провадження судом, оскільки на стадії досудового розслідування слідчий суддя не уповноважений вдаватись до оцінки отриманих слідством доказів та порядку їх отримання, давати оцінку зібраним доказам з точки зору їх допустимості, а без такої оцінки висновок щодо обґрунтованості повідомленої особі підозри неможливий.
На стадії досудового розслідування слідчий суддя може, враховуючи правову позицію ЄСПЛ щодо визначення поняття «обґрунтована підозра» як існування фактів або інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (п.175 Рішення в справі «Нечипорук і Йонкало проти України» (заява N42310/04, рішення від 21.04.2011, остаточне 21.07.2011), оцінити лише достатність зібраних доказів для підозри певної особи у вчиненні кримінального правопорушення, не вдаючись до їх оцінки як допустимих.
Наявність в матеріалах досудового розслідування висновку експерта від 16.04.2026, яким підтверджено факт підроблення посвідчення водія, а також письмових показів самої ОСОБА_3 від 13.04.2026, яка підтвердила факт передачі нею 1 500 євро невстановленій слідством особі за отримання такого посвідчення водія, дає слідчому судді підстави дійти висновку, що слідчий Звягельського РВП дійшов обґрунтованого висновку про достатність зібраних доказів для підозри ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.
Щодо дотримання порядку повідомлення про підозру
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень. Тобто вказана норма передбачає можливість не лише письмового вручення повідомлення про підозру, але й відсилає до норми, за якою повідомлення про підозру буде вважатися врученим із застосуванням інших способів, визначених для вручення повідомлень у кримінальному провадженні.
Згідно із ч.ч. 1, 3 ст. 111 КПК повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження, зокрема про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію. Повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Так, ч. 1 ст. 135 глави 11 КПК України врегульовано порядок здійснення виклику в кримінальному провадженні. Згідно вказаної норми особа викликається до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду шляхом вручення повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою.
Слідчий суддя звертає увагу, що положення кримінального процесуального закону, які регламентують процедуру повідомлення учасника провадження про здійснену процесуальну дію або про прийняте процесуальне рішення, в тому числі й вручення письмового повідомлення про підозру, спрямоване на те, щоб адресат такого повідомлення був поінформований про факт прийнятого рішення або вчинення процесуальної дії. Тобто основною метою передбаченого законом алгоритму здійснення такого повідомлення є доведення до відома адресата певної інформації, яка має процесуальне значення у провадженні.
Встановлено, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , даний населений пункт є окупованим російською федерацією. У той же час, ОСОБА_3 є директором ТОВ «Юридична фірма «Таліс», код ЄДРПОУ 45901503, місцезнаходження товариства: вул. Садова, 9-Б, офіс 2, м. Херсон, 73027.
Повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ч. 4 ст. 358 КК України, було надіслано ОСОБА_3 поштою на вищезазначену юридичну адресу ТОВ «Юридична фірма «Таліс» - 22.07.2026.
Однак, поштове відправлення 27.07.2026 було повернуто відправнику за закінченням встановленого строку зберігання.
Таким чином вважається, що 22.07.2026 ОСОБА_3 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ч. 4 ст. 358 КК України.
Крім того, повідомлення про підозру у форматі PDF було надіслано слідчою на мобільний телефон ОСОБА_3 у месенджері WhatsApp, що підтверджується матеріалами кримінального провадження. 
Отже, окрім належного вручення скаржниці повідомлення про підозру, шляхом направлення такого повідомлення засобами поштового зв`язку, слідчою також належно вручено вказане повідомлення про підозру шляхом надіслання скаржниці PDF-файлу повідомлення за допомогою месенджеру WhatsApp, що узгоджується з нормами ч. 1 ст. 278, ч. 3 ст. 111 та ч. 1 ст. 135 КПК України.
Є необґрунтованими доводи скаржниці про незаконність вручення повідомлення про підозру без захисника, оскільки КПК України не містить жодних застережень про необхідність залучення захисника при повідомленні особі про підозру. На це вказав Касаційний кримінальний суд Верховного Суду у постанові від 05.08.2025 у справі №711/171/24. 
Отже, викладені ОСОБА_3 у скарзі доводи не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та спростовуються дослідженими доказами.
ІІІ. Щодо скарги в частині визнання недопустимими доказів
Визнання доказів недопустимими належать виключно до компетенції суду під час судового розгляду (ст. 89 КПК України).
Частиною 1 ст. 303 КПК України не передбачено права особи на досудовому розслідуванні оспорювати належність, допустимість і достатність доказів.
Відповідно до ч. 4 ст. 304 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у відкритті провадження лише у разі, якщо скарга подана на рішення, дію чи бездіяльність слідчого, дізнавача, прокурора, що не підлягає оскарженню.
З врахуванням того, що ухвалою слідчого судді від 26.08.2026 відкрито провадження за зазначеною скаргою, тому керуючись ч. 4 ст. 304 КПК України провадження за скаргою в частині вимоги про визнання недопустимими доказів слід закрити.
Висновки за результатами розгляду скарги
За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку, що скаргу в одній частині слід повернути; в іншій частині - відмовити у її задоволенні за необґрунтованістю; й закрити провадження у третій частині скарги.
За таких обставин, керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307, 309, 615 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_3 в частині оскарження повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 358 КК України - повернути.
У задоволенні скарги ОСОБА_3 в частині оскарження повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України - відмовити.
Провадження за скаргою ОСОБА_3 в частині вимоги про визнання недопустимими доказів — закрити.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Житомирського апеляційного суду протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення.
Повний текст ухвали слідчого судді складено та підписано 02.09.2026.

Слідчий суддя    ОСОБА_1