Копія
154/913/26
1-кп/154/433/26

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 вересня 2026 року м. Володимир

Володимирський міський суд Волинської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Володимирського міського суду кримінальне провадження № 12026030510000047 про обвинувачення
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Волинської області, м. Володимира-Волинського, жителя АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, одруженого, непрацюючого, учасника бойових дій, громадянина України, українця, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України,
в с т а н о в и в:
Постановою Любомльського районного суду Волинської області від 27 березня 2025 року у справі № 163/529/25, яка набрала законної сили 28 квітня 2025 року, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
Згідно з вимогами ст. 129-1 Конституції України, судові рішення є обов`язковими до виконання. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, фізичними та юридичними особами на всій території України.
Однак ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаним про накладене на нього судом обмеження у виді позбавлення права керування транспортними засобами та маючи реальну можливість виконати судове рішення, діючи з прямим умислом, спрямованим на невиконання постанови суду, що набрала законної сили, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, вирішив проігнорувати встановлену заборону.
Реалізуючи свій злочинний умисел, 22 січня 2026 року близько 21 год 30 хв, ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам правосуддя, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, сів за кермо автомобіля марки «Mazda CX-7» (д.н.з. НОМЕР_1 ) та розпочав рух. Проїжджаючи по вулиці Луцькій у місті Володимир Волинської області, поблизу блок-посту, ОСОБА_4 , не впоравшись із керуванням, вчинив дорожньо-транспортну пригоду, чим дезорганізував діяльність органів правосуддя щодо виконання вищевказаного судового рішення.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Щиро розкаявся у вчиненому кримінальному правопорушенні, просив суворо не карати.
Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, учасники судового провадження не заперечують щодо визнання недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження фактичних обставин справи, немаючи сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, тому відповідно до ч. 3,4 ст. 349 КПК України, суд приходить до висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого, дослідити дані у справі, що характеризують його особу. 
Учасникам судового провадження роз”яснено, що вони позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному невиконанні постанови суду, що набрала законної сили є доведеною та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 382 КК України.
Обставинами, що пом”якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння у розкритті кримінального правопорушення.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує пом”якшуючі та обтяжуючу покарання обставину, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який не судимий, на обліку у лікаря нарколога, психіатра не перебуває, є учасником бойових дій, а тому суд дійшов висновку про призначення покарання у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та запобіганню вчиненню ним та іншими особами нових кримінальних правопорушень.
Речові докази вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Судові витрати відсутні.
Арешт майна не накладався.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 11900 гривень.
Речовий доказ — оптичний диск залишити при матеріалах кримінального провадження.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржений до Волинського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий:/підпис/
Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.
Суддя        ОСОБА_1