ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 р. | Справа № 440/14390/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Подобайло З.Г.,
Суддів: Чалого І.С. , Семененко М.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2026, головуючий суддя І інстанції: О.О. Кукоба, повний текст складено 10.07.26 по справі № 440/14390/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить суд:
визнати протиправним та скасувати рішення від 25.09.2025 № 163950034716 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії; 
зобов`язати ГУПФ України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025 № 3483 з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331.
Позовні вимоги обґрунтував посиланням на те, що він отримує пенсію за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі – Закон України № 1058- IV). У вересні 2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331. Відповідна заява за принципом екстериторіальності розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке спірним рішенням відмовило у проведенні перерахунку пенсії.
Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2026 (розгляд справи відбувся за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) задоволено позов ОСОБА_1 .
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2025 № 163950034716 про відмову у перерахунку пенсії. 
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331, виданій Архівним відділом Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, та з урахуванням правової оцінки, наданої у рішенні суду.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).
Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2026 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що при розгляді матеріалів електронної пенсійної справи та документів, долучених до заяви про перерахунок пенсії від 17.09.2025 № 3483 позивача ОСОБА_1 , було встановлено, що архівна довідка про нараховану заробітну плату від 28.05.2025 №331 за період з лютого 1986 по грудень 1992 , яка була видана архівним відділом виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, не підтверджена первинними документами та підлягає зустрічній перевірці.
Крім того, відповідач звертає увагу суду на те, що станом на дату прийняття рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2026 по даній справі вже був відсутній предмет спору, оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області після зустрічної перевірки від 25.11.2025 було здійснено перерахунок пенсії позивача із урахуванням вищезазначених довідок, про що свідчить скрін з журналу операцій з підсистеми ППВП, де працівником ГУ ПФУ в Полтавській області ОСОБА_2 06.01.2026 об 11.03 годин внесено зміну заробітку пенсіонера за період, який зазначено в архівній довідці, яку надав позивач. Таким чином відомості про заробітну плату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області були враховані з 29.06.2025 (у зв`язку з наявністю актів перевірки від 05.11.2025 №1600-0903-1/6872 (3827) та № 1600-0903 1/6871 (3826) за періоди роботи з 01.01.1993 по 31.05.1999 та з 01.09.1988 по 31.12.1992, виданими Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області). Таким чином, відповідач вважає, що суд першої інстанції помилково прийняв рішення про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.09.2025 про перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 №331, виданій архівним відділом Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області.
Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).
Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , на підставі заяви від 04.07.2025 призначена пенсія за віком на загальних підставах.
У вересні 2025 року позивач звернувся до ГУПФ України в Полтавській області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331.
Заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, яке рішенням від 25.09.2025 № 163950034716 відмовило у проведенні перерахунку пенсії, зазначивши, що надана заявником довідка не підтверджена первинними документами, а тому підлягає зустрічній перевірці законності її видачі.
Позивач вважаю протиправним рішення щодо відмови у перерахунку пенсії, звернувся до суду з цим позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що надана позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії архівна довідка від 28.05.2025 № 331 видана Архівним відділом Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області видана на підставі відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 в Управлінні механізації № 5 тресту "Криворіжбудмеханізація", Центрі комплексної механізації Будівельно-монтажної проектно-промислової орендної фірми "Інкомбуд", Акціонерному товаристві закритого типу концерні "Інкомбуд" за 1986-1992 . Зазначена архівна довідка містить посилання на наявні в архівному відділ первинні документи, на підставі яких до неї внесені відомості про суми нарахованої позивачу заробітної плати. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення ГУПФ України в Донецькій області від 25.09.2025 № 163950034716 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331, виданій Архівним відділом Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. 
Погоджуючись з висновками викладеними судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
За приписами п. 6 ч. 1 ст. 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” № 1058-IV від 09.07.2003 (далі – Закон України № 1058-IV).
Згідно із статтею 1 Закону України № 1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За приписами ч. 4 ст. 24 Закону України № 1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Відповідно до ст. 40 Закону України № 1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.
Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
За правилами ч. ч. 1-3 ст. 44 Закону України № 1058-ІV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Нормами підпункту 3 пункту 2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі – Порядок № 22-1), передбачено, що за бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.
Згідно із п. 2.10 Порядку № 22-1, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Форму і зміст довідки про заробітну плату для обчислення пенсії наведено в додатку 5 до Порядку № 22-1.
Так, довідка про заробітну плату для обчислення пенсії містить відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка.
Отже, з наведеного правового регулювання слідує, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, зокрема особовими рахунками, платіжними відомостями та іншими документами про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією. Довідка про заробітну плату для обчислення пенсії повинна містити відомості щодо: сум заробітної плати з розшифруванням; сплати страхових внесків та первинних документів, на підставі яких видана довідка.
Такий висновок суду узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним в постановах від 31.08.2022 у справі № 280/8521/20 та від 17.05.2023 у справі № 400/2297/19.
Таким чином, заробітна плата (дохід) отриманий особою до 30.06.2000 включається для обрахунку його пенсії виключно за його бажанням та належним чином складеними (оформленими) документами, що підтверджують отримання відповідних доходів.
Системний аналіз зазначених норм свідчить про те, що частина 1 статті 40 Закону України № 1058-ІV, забороняє виключати із розрахунку пенсії стаж із 01.07.2000 під час перерахунку пенсії, а дозволяє тільки під час призначення пенсії, заборон щодо виключення страхового стажу особи отриманого до 30.06.2000 дана норма Закону не містить, оскільки такий стаж включається до обрахунку пенсії виключно за волею особи, диспозитивно, а не імперативно.
Пунктом 4.1 Порядку № 22-1, передбачено, що орган, що призначає пенсію, розглядає питання про призначення пенсії, перерахунок та поновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою (додаток 3). Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії й поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до пункту 4.2 розділу 4 Порядку 22-1, при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб, зокрема:
реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;
уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01.01.2004, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;
повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;
надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку.
Тобто, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при перерахунку позивачу пенсії.
Вказана позиція узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 21.02.2020 у справі № 291/99/17, від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 03.06.2021 у справі № 127/8001/17.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , на підставі заяви від 04.07.2025 призначена пенсія за віком на загальних підставах.
У вересні 2025 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про перерахунок пенсії з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331.
Колегія суддів зазначає, що надана позивачем разом із заявою про перерахунок пенсії архівна довідка від 28.05.2025 № 331 видана Архівним відділом Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області видана на підставі відомостей про нарахування заробітної плати ОСОБА_1 в Управлінні механізації № 5 тресту "Криворіжбудмеханізація", Центрі комплексної механізації Будівельно-монтажної проектно-промислової орендної фірми "Інкомбуд", Акціонерному товаристві закритого типу концерні "Інкомбуд" за 1986-1992 . 
Зазначена архівна довідка містить посилання на наявні в архівному відділ первинні документи, на підставі яких до неї внесені відомості про суми нарахованої позивачу заробітної плати, підписана начальником відділу та головним спеціалістом відділу. 
За результатами опрацювання зазначеної заяв позивача про перерахунок пенсії, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області рішенням від 25.09.2025 № 163950034716 відмовило у проведенні перерахунку пенсії, зазначивши, що надана заявником довідка не підтверджена первинними документами, а тому підлягає зустрічній перевірці законності її видачі.
Верховним Судом у постанові від 23.12.2020 у справі № 520/7125/17 посилання відповідача в обґрунтування касаційної скарги на неможливість врахування заробітної плати в зв`язку з неможливістю проведення перевірки обґрунтованості її видачі є безпідставним і висновки судів попередніх інстанцій не спростовує, оскільки надана позивачем довідка містила посилання на особові рахунки, як на первинні документи, на підставі яких вона видана, а тому підстави для проведення перевірки поданої довідки у відповідача були відсутні.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 12.04.2021 у справі № 219/4550/17, від 26.10.2022 у справі № 808/1735/18.
Отже, перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.
Крім того, Верховний Суд, зокрема, у постанові від 21.02.2020 у справі № 291/99/17 дійшов висновку, про те, що перевірка достовірності виданих документів покладається на Пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі самі по собі не можуть бути підставою для відмови у неврахуванні заробітної плати при призначенні позивачу пенсії.
При цьому відповідачем не здійснені жодні дії щодо отримання первинних документів, на підставі яких видана довідка позивачу про заробітну плату (дохід).
У матеріалах справи відсутні докази щодо недостовірності первинних документів, на підставі яких позивачу була видана вищевказана довідка.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2025 № 163950034716 про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії та зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.09.2025 про перерахунок пенсії за віком з урахуванням відомостей про заробітну плату за період роботи з 01.02.1986 по 31.12.1992, зазначених в архівній довідці від 28.05.2025 № 331, виданій Архівним відділом Виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області. 
Щодо доводів апеляційної скарги про відсутність предмета спору у зв`язку зі здійсненням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області перерахунку пенсії позивача за результатами зустрічної перевірки із урахуванням відомостей про заробітну плату, колегія суддів зазначає, що наведені доводи не спростовують встановленого судом першої інстанції факту протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 25.09.2025 № 163950034716 станом на момент його прийняття, а тому не можуть бути підставою для скасування рішення суду першої інстанції та відмови у задоволенні позовних вимог.
Колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про скасування судового рішення в частині, якою судом відмовлено в задоволені вимог адміністративного позову ОСОБА_1 , оскільки апеляційна скарга в цій частині не вмотивована та не містить доводів щодо неправомірності рішення суду першої інстанції. Позивачем рішення суду першої інстанції не оскаржене.
Переглянувши рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку в межах вимог та доводів апеляційної скарги відповідача, у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позовних вимог.
На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
При цьому, суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі “Серявін та інші проти України” (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі “Руїс Торіха проти Іспанії” (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).
Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суду не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, відповідно до вимог ст. 327, ч. 1 ст. 329 КАС України.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 316, 321, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.
Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 10.07.2026 по справі № 440/14390/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя | (підпис) | З.Г. Подобайло
Судді | (підпис)  (підпис) | І.С. Чалий   М.О. Семененко